МІНІСТЕРСТВО КУЛЬТУРИ УКРАЇНИ ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ

ТЕАТРІВ ТА МУЗИЧНИХ УСТАНОВ

Н. ДАНИЛЕВИЧ Г. ПЕДЬКО

П Р И Г О Д И К А З К О В О Г О Д О М О В И Ч К А

Новорічна п’єса – казка для дітей у 2 – х частинах

2002 рік

ДІЙОВІ ОСОБИ

ЗИМОВА ФЕЯ, вона ж СНІГУРОНЬКА

ДОМОВИЧОК

КЛОУН

ПУРГА

БУРЕВІЙ

ДІД МОРОЗ

Всі герої можуть бути у живому плані

ЧАСТИНА ПЕРША

Лунає чарівна музика. Можливо мелодійний передзвін.

На авансцені з’являється Зимова Фея з чарівною паличкою

ФЕЯ ( Співає)

В Новий рік, в Новий рік

Завжди щось трапляється,

Бо дорослі і малі

На диво сподіваються.

Диво тут , поруч з вами _

Все, на що чекаєте,

Можете побачити,

Тільки забажаєте!

Час настав чарівних казок,

Так подивимося разом,

Що сталося в рік Новий

Із казковим Домовим!

Фея змахує чарівною паличкою і на авансцені з’являються

сніжинки. Вони кружляють у танку. Музика посилюється, і

сніжинки починають бігати все швидше і швидше Підіймається

хаос, снігова пурга .Фея зникає , а на авансцені з’являється

Зимова Пурга.

Вона вдягнена в довге біле вбрання, оздоблено срібним інеєм.

Довгі рукава-крила, якими вона розмахує і розганяє сніжинок. З

іншого боку з’являється Буревій. Він одягнений в сірий одяг, яки й

оторочений чорними і червоними стрічками. Буревій теж

поривчасто рухається і розмахує плащем.

ПУРГА ( Співає або речитативом)

Я холодна і лиха

Зла Зимова Пурга-а-а!

Всі дороги, всі шляхи

Замету-у-у!

Снігом білим і колючим

Всі оселі і хати

Занесу-у-у!

Ні проїхати, ні пройти

В Новорічній метушні.

Все загрузне у снігу-у-у!

І на свято, на ялинку

Я нікого не пущу-у-у!

БУРЕВІЙ.

Буре-буре-буревію-у-у!

Хмари чорні я навію-у-у!

І подругу злу Пургу-у-у!

В помічниці я візьму-у-у!

Полечу я разом з нею-у-у!

Над землею усією-у-у!

Вію, вію, завиваю-у-у!

І усіх людей злякаю-у-у!

ПУРГА. Не можу-у-у! Не можу-у спокійно дивитися на цю

Новорічну метушню! Злість бере, коли бачу щасливі обличчя! Всі

кудись біжать , щось готують! У-у-у! Новорічні дарунки купують!

У-у-у!

( Співає) До свята готується наша Земля, В святкове вбрання одяглися міста

Усюди панує любові дух,

Добро і радість я бачу навкруг!

Повинні ми щось, Буревію, зробити,

Щоб щастя й любов назавжди зупинити!

БУРЕВІЙ. Не журись, не сумуй красуне! А краще да вай

поміркуємо, як зіпсувати свято!

ПУРГА. Я здається придумала. Давай у Діда Мороза в оселі

наробимо шкоди, подаруночки заберемо Не отримують їх діти !

Свято їм зіпсуємо! Ха-ха-ха!

БУРЕВІЙ. Молодець, Пурга! Добру ідею пропонуєш! Ха -ха-ха!

Порадуємося їх сумному святу!

( Співають разом) Буде радість теж у нас, Бо настав чудовий час –

Людям заважати,

Свято зустрічати! У-у-у!

( Пурга і Буревій знову починають стрімко рухатися у швидкому

танці.)

Сніжинки, які тихесенько сиділи, теж починають кружляти по

авансцені. Раптом чути бій годинника. Звучить музика.) ПУРГА. Здається, хтось іде сюди. Давай поки сховаємося..

Вони зникають, а на авансцені знову з’являється Фея. Вона

співає.

ФЕЯ. ( Співає) Вдягнений ліс у зимове вбрання, Біло і чисто від снігу, та я

Маю багато дещо зробити –

Дива чекають дорослі і діти.

Фея змахує чарівною паличкою і під музику завіса підіймається, і

ми бачимо затишну кімнату в будинку Діда Мороза . Два вікна, між якими стоїть стіл з лампою.

Біля стіни годинник. Праворуч камін. На каміні свічки. Ліворуч –

двері в іншу кімнату і шафа, в якій багато різних іграшок і ляльок.

На стільцях, на невеличкій канапі , на підлозі – скрізь розкидані

ляльки, іграшки, пакунки з цукерками, печивом, яблуками. На

шафі висить святкове вбрання Діда Мороза. Праворуч - ялинка, яка ще не прикрашена іграшками, а поруч з нею скриня., куди Дід

Мороз складає готові іграшки.

Зимова ніч.

За вікнами темно. Крізь вікна світить Місяць і зірки.

Біля столу сидить Дід Мороз і шиє. В руках він три має ляльку

Клоуна. Поруч з ним Кіт. Дід Мороз вдягнений в хатні капці, теплу сорочку і безрукавку, яка оторочена хутром. Він співає

пісеньку. Кіт муркотить і грається з нитками. Дід Мороз

погладжує Кота

ДІД МОРОЗ ( Співає)

Стояла хата

На краю села,

Жив у хаті дід –

Сива борода…

КІТ. ( Приспівує)

Няв-няв! Няв-няв!

Сива борода!

Няв-няв! Няв-няв!

Сива борода!

ДІД МОРОЗ. Дідом Морозом звав

Кожен його навкруги,

Дітям він готував

Цукерки та іграшки…

КІТ. ( Приспівує) Няв-няв! Няв-няв!

Цукерки та іграшки.

Няв-няв! Няв-няв!

Цукерки та іграшки!

ДІД МОРОЗ. Був у Діда Котик

Бравенький Вуркотик,

З нитками він грався,

Клубочок розмотався!

КІТ. ( Приспівує) Няв-няв! Няв-няв!

Клубочок розмотався!

Няв-няв! Няв-няв!

Клубочок розмотався!

А в кімнаті час від часу з’являється Домовичок. Він бешкетує: то

Кота смикне, то Діда Мороза за бороду потягне, то що –не будь

заховає. Кіт бачить його і фурчить. А у вікно заглядають Зимова

Пурга і Буревій.

ДОМОВИЧОК ( Співає)

Я спритний Домовий,

Бешкетник чарівний,

Морозу я служу –

Дарунки стережу!

До свят зимових я

Готуюся щодня,

То тут з’явлюсь, то там.

В нагоді стану вам!

Дідусь Мороз вже звик

До витівок моїх,

Без витівок і дня

Не можу жити я!

Тра-ля- ! Ля - ля! Ля-ля!

Без витівок і дня

Не можу жити я!

Нічого не можу з собою подіяти! Така вже в мене вдача. Важко

всидіти на одному місці. Так і хочеться щось скоїти. Але й Діда

Мороза шкода.. Я люблю його… Ось, подивиться, як він поспішає

підготувати даруночки дітям до Нового року. Але вже пізно!

Прикручу світло від лампи! Нехай йде Мороз спати!

( Домовичок підходить до столу і непомітно прикручує світло від

лампи. Кіт сердиться і фурчить.)

ДІД МОРОЗ. ( Позіхає) Щось темно стало.( Знімає окуляри і тре

очі.)Котра година?( Домовичок підскакує до годинника, який

стоїть в кімнаті і переводить стрілки. Годинник б’є 12 разів.) Що це? Невже північ?

КІТ ( Теж позіхає) Няв-няв! Звичайно північ! А ти що думав?

( Домовичок глузує з Діда Мороза і ховає окуляри) ДІД МОРОЗ. ( Знову позіхає) Е-е-е! Ось закінчу цього Клоуна і

підемо спати. Залишилося комірок пришити. Ох -хо-хо! Багато

іграшок зробив… Всім діточкам вистачить…

( Шукає окуляри) Де мої окуляри? ( До Кота) Це ти їх заховав?

КІТ. Та ні! Няв-няв!я їх не брав! Няв-няв!

ДІД МОРОЗ. Знову Домовинок пустує! От шибеник!

( Домовичок корчиться від сміху. А Пурга за вікном з Буревієм

сміються, Їх сміх відлунює на вулиці6 « Ха -ха-ха!»

ДІД МОРОЗ ( Озирається) Дивовижно ! Взимку грім чується?

КІТ. Няв-няв! Це тільки так здається… То Завірюха понад вікнами

разом з Буревієм літають, на подаруночки задивляються.

ДІД МОРОЗ. А ти пофирчи на них. Нехай йдуть собі. Від них

тільки самі неприємності.

КІТ. ( Вскакує на підвіконня і фурчить на Зимову Пургу).

Фир-фир! Фир-фир! Пішли геть! Пішли звідсіля!

( За вікнами зникають голови Пурги і Буревій, але чується їх сміх

І гудіння у димарі)

- Ха-ха-ха! У-у-у-у!

ДІД МОРОЗ. Ну, гаразд! Час лягати спати! Ранок вечора

мудріше… Завтра і окуляри знайду…

І комірок Клоуну пришию, і подаруночки в скриню складу. Ти

мене, Котику, знаєш! Я слів на вітер не кидаю. Завжди всім радощі

хочу робити. А діточкам слухняним подаруночки під ялинку

кладу.

(До Кота) Пішли, Мурчику, відпочивати! Пішли!

КІТ .Ня-няв! Відпочивати, так відпочивати!

( Дід Мороз іде в іншу кімнату. Кіт йде за ним. А в кімн аті

залишається Домовичок.)

ДОМОВИЧОК. От добре! Кіт пішов спати! Ха -ха! Тепер можна

робити що завгодно! І ялинку прикрасити, і з ляльками

побавитися! А ще можна танцювати і співати!

( Йде характерна музика. Домовичок починає танцювати, прикрашати ялинку іграшками.

Він одягнений у звичайний одяг, який можна бачити на гномах. На

голові капелюшок-ковпачок.)

ДОМОВИЧОК. ( Танцює і співає)

Ніч темна прийшла,

І сон принесла…

Місяць і зірки

Я бачу з вікна!

Гном маленький,

Ніжки швиденькі,

Буду кружляти .

І танцювати

В швидкому танку

Аж до світанку!

Ха-ха-ха-ха-ха!

( Раптом щось загуло. Двері відчинилися, і у кімнату влетіла

Зимова Пурга. Вона радіє, що двері були відчинені.) ЗИМОВА ПУРГА. У-у-у-! Все складається як нема краще! Двері

Дід Мороз забув зачинити… У-у-у-! Чого тут тільки немає! У-у-у-!

( Домовичок бачить Пургу)

ДОМОВИЧОК. А-а! Так це ти тут гудеш? Ти чого тут робиш?

Холод напустила? ( Починає трястися від холоду) А -ну , геть

звідси! Бо зараз Кота покличу! Діда Мороза з ліжка підійму!

( Ганяється Домовинок за Пургою)

ЗИМОВА ПУРГА. Мені Кіт не завада! У -у-у-у! А піду я звідси, коли заберу всі подарунки й поламаю усі ваші ялинові прикраси!

ДОМОВИЧОК. А-а-а! То ти так?! Ну, тримайся!

( Домовичок кидається на Пургу, та тікає, здіймаючи галас, розмахує своїми крилами, валяє все на своєму шляху.

На гомін з’являється Кіт, а за ним Дід Мороз. Він у нічній

сорочці, на голові ковпак. У руках тримає свічку. Домови чок

ховається.)

ДІД МОРОЗ. Що тут за гомін такий?

( Обходить кімнату зі свічкою, оглядає усі закутки. З-за скрині

виглядає Домовичок.)

КІТ. Хто це ялинковий шар розбив? Няв-няв! Га7

ДІД МОРОЗ. ( Хитає головою) Знову Домовому не спиться… Ніяк

не вгомониться.

( Голосно, щоб почув Домовинок)

Чуєш, шибенику?! Досить пустувати! Спокою нема від тебе! Сон

знову перебив! ( Позіхає) А-а-а!

( До Кота) Пішли, Мурчику, пішли відпочивати!

КІТ. Няв-няв! Пішли, Дідусю! Пішли!

( Залишають кімнату)

( Домовичок знову вискакує і передражнює Діда Мороза і Кота.

Він, як Дід Мороз , оглядає кімнату, гасить во гонь у каміні, при

цьому співає і пританцьовує.)

ДОМОВИЧОК. ( Співає і танцює)

Я гном маленький,

Живу давненько,

Стережу цей дім…

І вдень, і вночі

За всім слідкую,

І звуся Домовим!

Я вдачу маю-

Грошам ціну знаю,

Завжди економно живу!

Все досконально

Перевіряю

І Діду вірно служу!

( Домовичок бачить Клоуна)

Ото який парубок! Чим не товариш мені? ( Клоуну) Давай

товаришувати, га? ( Клоун кланяється) Згоден? Тоді обміняємося

капелюшками!? ( Клоун знову кланяється) ( Домовичок знімає свій ковпачок і обмінюється з Клоуном на

його капелюшок, та ще й комірок почепив.)Ну, що, подобається

мій ковпачок?

( Клоун раптом повністю оживає , і починає разом з Домовиком

танцювати під веселу музику.)

ДОМОВИЧОК І КЛОУН ( Співають і танцюють) Нам весело живеться

У Дідуся, та поки –

Багато дістається

Йому від нас мороки!

Тра-та-та! Тра-та-та!

Не боїмося ми Кота!

Кіт нам не завада,

Дрочити його відрада!

Тра-та-та! Тра-та-та!

Не боїмося ми Кота!

Раптом відчиняються двері та вікна, і в кімнату влітають

сніжинки, а разом з ними і Пурга.

Сніжинки кружляють і співають, Пурга теж кружляє, розмахує

своїми крилами. Домовичок бігає за ними, хоче розігнати.

СНІЖИНКИ.( Співають)

Ми білі сніжинки.

Злетіли з хмаринки

В нічний, зимовий час!

Щоб землю зігріти,

Поля, сади вкрити

І звеселіти вас!

Ми білі сніжинки,

Холодні крижинки,

Ми діти Пурги й Буревія!

У вихрі зимовім

Злетіли з хмаринки,

Щоб хуртовину навіяти!

( Усі так захопилися танцем, що не побачили Діда Мороза , який

знову з’явився разом з Котом у дверях кімнати. Коли всі

оговталися, Сніжинки та Пурга швиденько вилетіли у вікно, а

Домовичок побачив скриню, що знаходилась коло ялинки і

заховався у ній, і Клоун теж туди вскочив.).) ДІД МОРОЗ. Що це за вертеп? Невже я отак усю ніч ходитиму? Та

ні! Досить!

( Зачинив вікна і двері, і почав складати іграшки в торбину і в

скриню. Кіт теж йому допомагає. Потім Кіт швиденько зачинив

скриню.)

ДОМОВИЧОК. ( Зі скрині) Ой-ой! Ой-ой! Відпусти мене! Це я

тут! Домовичок!

КІТ. Так-так! Домовичок… Няв-няв! Поспи там трохи! Нам

спокійніше буде. Няв-няв!

ДІД МОРОЗ З ким ти там балакаєш?

КІТ. Няв-няв! Та ні з ким! Так, сам із собою! Няв-няв! Тобі

допомагаю! Няв-няв!

ДІД МОРОЗ. Молодець! Все треба сьогодн і скласти! Може й

Домовий вгомониться! Ну, а зараз пішли відпочивати, бо завтра

вранці багато ще роботи треба мені зробити. ( Співає) Я добрий дідусь,

Морозом звусь

І щире серце маю…

Дітей я люблю

І краще матусь

Бажання їх я знаю!

КІТ.( Приспівує) Няв-няв! Няв-няв!

Він краще матусь

Бажання дітей знає!

( Йдуть в іншу кімнату)

З’являється Зимова Пурга. Музика посилюється. Пурга бігає по

кімнаті, заглядає усюди: в шафу, під стіл, прислуховується.

ПУРГА. У-у-у! Нарешті нікого немає. Оце так справа. С тоїть

скриня з подарунками, і ніхто її не охороняє.

( Пробує підняти скриню)

Ой, яка важка Мабуть, щось коштовне! Шкода, що Буревій

терміново полетів бурю робити… А то б допоміг мені. Прийдеться

самій скриню додому тягти! Гей! Сніжинки - крижинки, допоможіть мені, мерщій!

( Співає)

Я холодна й лиха,

Зла Зимова Пурга,

Полечу додому,

Угамую втому!

У-у-у-!Ха-ха-ха!

( Зимова Пурга тягне разом з Сніжинками скриню) ЗАВІСА

ЧАСТИНА ДРУГА

По сцені Пурга тягне скриню разом із Крижинками. Потім

зупиняється і стомлена сідає на скриню.

Крижинки теж сідають поруч.

ПУРГА Співає) Хоч півсвіту обійти,

Краще мене не знайти!

У-у-у! Краще мене не знайти!

Як крилом своїм змахну,

Снігом землю загорну,

У-у-у! Снігом землю загорну!

Що потрапить до Пурги,

Все замерзне навкруги,

У-у-у! Все замерзне навкруги!

(Раптом щось загуло, загуркотіло , і увірвався Буревій.) ПУРГА. Ой, налякав мене, Буревію!

БУРЕВІЙ. Чому налякав? Чи не чекала мене?

ПУРГА. Звісно чекала… Ось, дивись і сюрприз тобі приготувала!

БУРЕВІЙ. Сюрприз? Який сюрприз?

ПУРГА. А ось здогадайся?

БУРЕВІЙ. Бачу-бачу я, що тут скриня Діда Мороза! Молодець , подруга, Завірюха! ( Співає)

Пурга-Пургуся,

Люба моя,

Без тебе жити

Не можу я!

Разом з тобою

Хмари навіємо,

Снігом білим

Землю покриємо!

ПУРГА.( Співає)

Ой, Буревію,

Друже мій,

Серце радіє

Від твоїх слів!

В шаленому вихорі

У-у-ух, закружляємо!

Під музику вітру

Ми заспіваємо!

У-у-у-ха-ха!

У-у-у-ха-ха!

У-у-у-ха-ха!

БУРЕВІЙ. Покажи, що в скрині!

ПУРГА. Покажу, покажу! Тільки давай спочатку домов имося: скриня моя, а подаруночки розділимо порівну.

БУРЕВІЙ. Що? Як це скриня твоя?

ПУРГА. Бо вона мені потрібна. Я в неї буду складати свої сукні.

БУРЕВІЙ А мені вона теж подобається. Тому скриня буде моя!

ПУРГА. Ні, моя!

БУРЕВІЙ. Моя!

( Починають чубитися біля скрині. Раптом з середини долинає

голос . Він гуде. У-у-у-кає. Гавкає, гарчить, торохтить Це

Домовичок.)

ПУРГА. Що це?

БУРЕВІЙ. Де це?

ДОМОВИЧОК. Це скриня-я-я! У-у-у!

ПУРГА. Так це ти нас лякаєш?

ДОМОВИЧОК. Так! Гу-гу-гу!!

ПУРГА Ану , відчиняйся швидко!

( Із скрині : « Хі-хі-хі»)

ПУРГА. Я холодна і лиха

Зла снігова Пурга-а-а!

Хто не слухає мене,

Того лихо не мине!

БУРЕВІЙ А я Буре-буре- вію!

Усім світом володію,

Закручу, заверчу,

Розуму тебе навчу!

ДОМОВИЧОК. А я скриня чарівна

Й відчинятись навчена,

Не страшними голосами,

А чарівними словами!

ПУРГА. Словами? Якими словами?

БУРЕВІЙ. Так… Якими словами?

ПУРГА. Швидко кажи, якими словами відчиняється скриня?

БУРЕВІЙ. Кажи, бо як заверчу, закручу, світу білого не побачити!

ДОМОВИЧОК. Ня-няв!?

ПУРГА І БУРЕВІЙ( Разом) Няв-няв!? Няв-няв! Няв-няв!

ДОМОВИЧОК. Ав-ав! Ав-ав! Ав-ав!

ПУРГА І БУРЕВІЙ. ( Разом) Ав-ав! Ав-ав! Ав-ав!

ДОМОВИЧОК Кі-ку-рі-ку!!

ПУРГА І БУРЕВІЙ ( Разом) Кі-ку-рі-ку!

ПУРГА. Нічого не розумію! Няв-няв! Ав-ав! Кі-ку-рі-ку!

БУРЕВІЙ. Досить глузувати! Відчиняйся!

( Пурга і Буревій починають трясти скриню, вона відчиняється і з

неї вискакує Домовичок у капелюсі Клоуна.) ( Остовпіли Пурга і Буревій)

БУРЕВІЙ. Оце так справа! Що це за Клоун у скрині?!

ДОМОВИЧОК. А я не Клоун! Я Домовичок!

( І заспівав, і затанцював Домови чок

Ми веселі і вродливі,

Добрі, чесні, жартівливі!

У хатах живемо! У хатах живемо!

Нас не бачать і не чують,

Смачно їжею не годують,

А ми все живемо! А ми все живемо!

Живемо у кожній хаті,

У коморі, у кімнаті,

Весело живемо! Весело живемо!

( Починає бігати і дражнити Пургу і Буревія) ( Співає) Я гном , я Домовий,

Маленький і спритний,

Пурга і Буревій

Забудуть спокій свій!

Я гном, я Домовий ,

Маленький та спритний,

То тут , дивись, то там,

Зроблю я шкоду вам!

( Бігають Пурга і Буревій за Домовиком, ніяк не можуть його

спіймати. А він кривляється і дражнить їх.) ( Нарешті Пурга стомилася. Домовичок заховався і сидить тихо.) ПУРГА Фу-у-у! Стомилася! ( Схаменулася) Ой, я і забул а! В мене

ще подарунки є! Треба подивитися, що в скрині!

Відчинила скриню, дивиться, а там, чого тільки немає. А тут

раптом Клоун вистрибнув із скрині, у якого капелюшок

Домовичка)

Домовий! Ой, Буревію, дивись, ще один Домовий!

( А Клоун мовчить і тільки кланяється , і реверанси робить. Та

ще й крутиться на одній ніжці, немов дзиґа.) Чого ти мовчиш?

БУРЕВІЙ Він, мабуть, німий… або глухий

ПУРГА. Нічого! Буде мені слугою! Та ще й Домовий у пригоді

стане!

( Співає) У красуні, у Пурги,

Були два слуги,

Один слуга Домовий,

Інший, зовсім як німий!

Я ж відьма лиха!

Зла біла Пурга!

Їх ганяю , їх трощу,

Та нічому не навчу!

БУРЕВІЙ

Як у сніговій Пурги

Були два дурних слуги!

Перший слуга Домовий,

Інший зовсім як німий!

У-у-у! У-у-у-у! У-у-у!

Починають стрімко рухатися у швидкому танці. В цей час

Домовичок непомітно виходить із свого сховища і разом з

Клоуном кидаються на Пургу і Буревія, хапають їх за крила і

втолкують у скриню. Скриня підскакує. Пурга і Буревій

галасують.)

ПУРГА. Все одно у вас свята не буде! Я засипала усі дороги! У-у-

у!

БУРЕВІЙ А я повиривав з корінням дерева і поламав гілки! Так що

ніхто сюди не потрапить! Ха-ха-ха!

КЛОУН. От негідники? Що нам робити?

ДОМОВИЧОК. Треба покликати Фею-чарівницю! Вона знайде

вихід!

КЛОУН. Але ж вона у своєму палаці і нас не почує.

ДОМОВИЧОК. А ми їй зателефонуємо.

(Виймає мобільний телефон з кишені і набирає номер) Алло! Алло! Фея-чарівнице?! Допоможи нам! Це я, Домовичок!

Ми спіймали злих Пургу і Буревія! Вони намагалися завадити

святу Нового року!

КЛОУН.( Хапає мобільний телефон) Вони позамітали усі доріжки

снігом і завалили деревами. Тепер Дід Мороз не потрапить до

дітей!

ДОМОВИЧОК ( Хапає мобільний телефон) Скоріше, допоможіть

нам!

ГОЛОС ФЕЇ.

Не хвилюйтеся, я знаю, як допомогти вам! Чек айте на мене! Я

зараз буду!

ДОМОВИЧОК. Ну, от і добре! Фея нам допоможе!

ПУРГА.( Із скрині) Нічого вона не зробить. Мій холод ніхто не

зможе розтопити.

БУРЕВІЙ І мої завали розібрати…

Раптом почулася чарівна музика, і з’явилася Зимова Фея.

ФЕЯ. Ти помиляєшся, Буревію! Моя любов до людей розтопила

снігові кучугури і розібрала завали. І жителі казкової країни теж

допомогли мені і впоралися із деревами.

І ось, незабаром з’явиться тут наш дорогий Дідусь Мороз

Допоможіть мені покликати його!

УСІ. Діде Морозе! Діде Морозе!

( Звучить музика. Здалеку чути голос Діда Мороза.) ДІД МОРОЗ. Чую, чую! Я вже йду до вас!

На сцені в святковому вбранні з’являються Дід Мороз і Кіт. Усі

казкові герої з радістю обступили Діда Мороза.

ДОМОВИЧОК. Діду Морозе! Як добре, що ви прийшли! А то тут

Зимова Пурга і Буревій нам свято хотіли зіпсувати! Подаруночки

вкрали.

КЛОУН. А добра чарівна Фея допомогла нам впоратися з

лиходіями!

ДІД МОРОЗ Я все знаю! Тому і поспішав! Спасибі вам: Тобі, Домовичок! Тобі, Клоуне! ! тобі, добра Чарівнице!

ДОМОВИЧОК. А що буде з Пургою і Буревієм?

ДІД МОРОЗ У мене є ідея! Давайте ми їх перетворимо на ляльок і

почепимо на ялинку. Нехай подивляться на веселе свято. І пакості

ніякої більше не зроблять!

( Змахує своєю палицею і пром овляє)

Хмари чорні., розійдіться,

Вітри буйні, вгомоніться,

З Буревію і Пурги

Хай утворяться ляльки!

( Звучить передзвін, Дід Мороз відчиняє скриню і дістає дві

ляльки – Пургу і Буревію)

ФЕЯ. Я пропоную повісити цих ляльок на ялинку!

( Домовинок і Клоун підскакують до Феї, беруть ляльки Пурги і

Буревію і вішають на ялинку, яка стоїть на сцені.) ДІД МОРО. Але кого ще не вистачає на нашому святі?

УСІ.( Разом) Снігуроньки!

ДІД МОРОЗ. Правильно! Давайте попросимо Фею… Нехай вона

зараз перевтілиться і стане Снігуронькою. Адже ми знаходимося в

чарівній казці, де трапляються всілякі дива! Ви не заперечуєте?

УСІ. Ні! Ні! Ні!

ФЕЯ Я згодна!

ДІД МОРОЗ. ( Вдарив посохом , і Фея перетворилася на

Снігуроньку) Музика посилюється. Всі співають) ВСІ ( Співають)

Новий рік, Новий рік,

Зустрічати кожен звик,

І в містах, і в селах,

С піснями веселими,

З подарунками смачними,

І з ялинками густими,

І чекають вже малята

Подаруночки на свято –

Дід Мороз їм під ялинку

Покладе щось у торбинку!

Разом пісню заспіваємо,

Під ялинкою закружляємо!

Тра-ля-ля! Тра-ля-ля!

Під ялинкою закружляємо!

ЗАВІСА