1

Інсценізація казки

« Розбійник Гуцик-Буцик» Отфріда Пройслера

( Н. Данилевич)

ПРИГОДИ МАЛЕНЬКИХ

ДРУЗІВ

(П’єса казка для дітей на дві дії)

2003 р.

2

ДІЙОВІ ОСОБИ

ГАНС

Хлопчики

ПЕТЕР

РОЗБІЙНИК ГУЦИК-БУЦИК

ПОЛІЦІАНТ ШУКАЙЗЛО

БАБУСЯ

ЧАРОДІЙ ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ

ФЕЯ АМАРИЛЯ

3

ДІЯ ПЕРША

КАРТИНА ПЕРША

Літо. Невеличкий будиночок оточує садок, в якому

багато квітів. Біля будиночка граються хлопці, бігають

один за одним, бешкетують, сміються. Це Ганс і Петер.

На голові у Ганса шапочка з китичкою, а у Петера

капелюх з широкими полями.

З-за дерев на них поглядає розбійник Гуцик-Буцик.

ГАНС. Петере! А ти чув, що в нашому місті з’явився

розбійник?

ПЕТЕР. Так… Чув…

ГАНС. Уся поліція його розшукує. Вчора бабуся читала в

газеті: « Розшукується дуже небезпечний розбійник Гуцик-

Буцик.»

ПЕТЕР. А до нас, Гансе, вчора приходив поліціант

Шукайзло… Він розпитував… про все… , чи не бачили ми

його…

ГАНС. Він ,мабуть, когось вбив… Або щось вкрав…

ПЕТЕР. Знаєш, Гансе, коли я виросту, то стану

поліціантом…

ГАНС. А давай пограємося у розбійників. Я буду

розбійником Гуциком-Буциком, а ти поліціантом… Або ні!

Я буду поліціантом, а тим розбійником Гуциком-Буциком.

ГУЦИК-БУЦИК( З-за дерев) Що-о-о-о!

ПЕТЕР. Давай!

БАБУСЯ. ( Виходить з хати з кошиком. Вона одягнена у

спідницю, смугасту кофту, чепець і фартух. На очах

окуляри.)

Гансе-е-е! Підійди до мене!

4

(Хлопці підбігають) Ось тобі кошик,Гансе, і гроші. Збігай

до крамниці і купи мені борошна, цукру і дріжджі. Я спечу

пиріг із збитими вершками.

ГАНС. Ура-а-а! Я люблю пиріг із збитими вершками! А

тобі, Петере, подобається пиріг із збитими вершами?

ПЕТЕР. Так! Дуже подобається!

БАБУСЯ. Та ти не барися! Швиденько збігай!

ГАНС.(Петеру) Пішли зі мною!

ПЕТЕР. Пішли!

( Хлопці йдуть і співають)

ПІСНЯ ХЛОПЧИКІВ

Ми, хлопчики завзяті,

Не сидимо у хаті.

Забав у нас багато

І в будні і у свята!

Тра-ля-ля! Тра-ля-ля!

І в будні і у свята!

Всі знають: Ганс і Петер

Розумні і кмітливі,

Завжди усюди разом,

Бо друзі добрі й щирі!

Обидва дуже схожі,

Щоб розпізнати нас,

Ми різні капелюшки

Носимо весь час!

Тра-ля-ля! Тра-ля-ля!

Носимо весь час!

( Підкидають угору капелюшки і біжать) БАБУСЯ. Ой, бешкетники малі!

5

( Поливає квіточки, порається по господарству і співає) Квіточки в садку поллю,

Кави вдосталь намелю,

Смачну їжу приготую,

Всю родину нагодую!

(Сідає на лавку біля будиночка і починає молоти каву за

допомогою маленького млинка.

При цьому млинок грає чарівну мелодію.) Подивиться, який чудовий млинок для кави подарував мені

мій любий онук Ганс. Всі сусідки заздрять. Вчора одна

прибігла і попросила позичити… Але розкрию вам

таємницю цього чудового млинка. Він чарівний! І діє

тільки в добрих руках… От який молодець , мій онучок

Ганс!

( Співає)

Добра, ароматна,

Приємна на смак,

Кава готується

Ось так…

І ось так!

Каву смачну

Я дуже люблю,

Млинок кручу,

Кручу і верчу!

( Раптом зашуміли, затріщали у садку кущі, і з’явився

незнайомець із розпатланою бородою та страшним

гачкуватим носом. Це розбійник Гуцик-Буцик. На голові у

Гуцика-Буцика бриль із задертими крисами. А з бриля

стирчать пір’їни. У правій руці він тримає пістолет, а

лівою вказує на бабусин млинок.) 6

ГУЦИК-БУЦИК. Ану, віддайте сюди оту штуку!

БАБУСЯ.( Злякано) Ой, лишенько! Як ви тут опинилися?!

ГУЦИ_БУЦИК. Кажу ж бо, давайте сюди!

БАБУСЯ. Що це ви кричите на мене? Власне, хто ви

такий?

( Гуцик-Буцик зареготав так сильно, що бриль затремтів.) ГУЦИК-БУЦИК. Ха-ха-ха-ха! Здається, ви, бабо, газет не

читаєте?

Ану, поміркуйте гарненько!

БАБУСЯ. ( Показує на пістолет) Може , ви отой розбійник

Гуцик-Буцик?

ГУЦИК-БУЦИК. АВЖЕЖ! ( Співає і пританцьовує) Гуцик-Буцик

Моє ім’я.

Тут знають всі -

Розбійник я!

Лякаються

Усі мене,

Мій пістолет

Не промахне!!

Ха-ха-ха-ха!

Ха-ха-ха-ха!

Мій пістолет

Не промахне!

Поліція

Давно мене

Шукає вже

І не знайде!

Ха-ха-ха-ха!

Ха-ха-ха-ха!

7

Шукає вже

І не знайде!

БАБУСЯ. Ой!

ГУЦИК-БУЦИК. Досить балакати! Віддай, кажу, млинок!

БАБУСЯ. Але він не ваш!

ГУЦИК-БУЦИК. Трам-тара-рам! Не віддаси, буде гірше!

Рахую до трьох!

( Розбійник наставив на бабусю пістолет) Один, два, два з половиною…

БАБУСЯ. Не треба-а-а-а! Це подарунок на мої іменини!

Якщо його крутити, то він грає мою улюблену мелодію.) ГУЦИК-БУЦИК. Мені теж подобається ця мелодія! От

через те і віддайте!

БАБУСЯ. ( Притиснула млинок до грудей) Ні! Не віддам!

ГУЦИК-БУЦИК. ( Вистрелив з пістолету у повітря, підскочив до бабусі й вихопив у неї млинок) Віддайте! А тепер, запам’ятайте! Сидить на лавці і рахуйте

до 99!

БАБУСЯ ( Злякано) Чому?!

ГУЦИК-БУЦИК. А тому-у-у!Коли ви долічите до 99, то

мене тут вже не буде!

Можете гукати після цього на допомогу! Зрозуміло?

БАБУСЯ. Зрозуміло…

ГУЦИК-БУЦИК.( Поводив пістолетом перед бабусиним

носом) Тільки не здумайте мене морочити!

8

( Перескочив через садову огорожу і зник) БАБУСЯ. Один, два, три, чотири, п’ять… Ой!

(Схопилася за серце і знепритомніла. З’являються Ганс і

Петер. Вони йдуть по авансцені і тримають кошики.) ГАНС. Ти чув ,Петере, щось стрельнуло?

ПЕТЕР. Так… Кажись, неподалеку…

ГАНС .Побігли подивимось!

(Бабуся отямилася і почала гукати) БАБУСЯ. Допоможіть! Допоможіть!

ПЕТЕР. Чуєш? Здається, твоя бабуся кричить?!

ГАНС. Так! Це вона… Мерщій туди!

(Хлопці побігли до будиночка. Біля хвіртки вони

зіткнулися з Поліціантом Шукайзло. Усі попадали.) ШУКАЙЗЛО. Гей, ви! Обережніше! Не заважайте мені

виконувати мої обов’язки! А то… я можу і оштрафувати!

Хто тут стріляв?!

(Хлопці обережно підняли бабусю. Ганс побризкав на неї

водою.)

БАБУСЯ. Ой,лишенько! Що сталося!...

ХЛОПЦІ. ( Разом) Що?!

БАБУСЯ .Мене обікрали! То він стріляв… Він…

ШУКАЙЗЛО. Хто він?! Кажіть скоріше!

БАБУСЯ. Розбійник Гуцик-Буцик!

9

ШУКАЙЗЛО. Хвилиночку! Я мушу занести це до

протоколу!

( Виймає блокнот і ручку. Співає і пританцьовує) ПІСНЯ ПОЛІЦІАНТА

За порядком слідкую,

Всіх у місті пильную -

Справа така вже моя!

Свідків всіх допитаю,

Протокол накатаю,

Бо із поліції я!

Гей, ви, злочинці,

Розбійники,вбивці,

Вам не сховатися, ні!

Бо я- Шукайзло,

Швидкий і тямущий,

Бачу,навіть,вночі!

Розказуйте все по порядку! А ви, ( до хлопців) сидить

тихо!

БАБУСЯ. Та я вже розповіла… Розбійник… Гуцик-

Буцик… Вкрав мій млинок…

ГАНС. Млинок! Той, що я подарував?!

ШУКАЙЗЛО. Помовчи! Далі!

БАБУСЯ. Так я й кажу… Вкрав мій млинок… Ще й

погрожував… Такий гарний млинок був… Чарівний!

ШУКАЙЗЛО. Хм… Чарівний млинок?...

БАБУСЯ. Хе-хе-хе! Знайдіть його! Благаю!

10

ШУКАЙЗЛО. ( Поважно) Цей Гуцик-Буцик від мене не

втече! На то я Шукайзло! Не пройде і трьох днів, як я його

знайду! ( Ховає блокнот) Куди він побіг?

БАБУСЯ. ( Показує) Кажись, он туди!

ШУКАЙЗЛО. Так…так… ( Шукає сліди за допомогою

скла, повзає по землі. Хлопці теж повзають за ним.

Підіймається.) Все! Ясно! Слід знайдено!... Я пішов… До

побачення!

БАБУСЯ. Так ви знайдете мій млинок?

ШУКАЙЗЛО. Шукайзло слів на вітер не кидає! Вважайте, що він вже у вас!

( Йде геть і співає)

За порядком слідкую,

Всіх у місті пильную -

Справа така вже моя!

Свідків всіх допитаю,

Протокол накатаю,

Бо із поліції я!

ГАНС. Чуєш, Петере! У мене ідея!

ПЕТЕР. Яка?

ГАНС. Допоможемо Шукайзлу знайти розбійника Гуцика-

Буцика?!

ПЕТЕР. АВЖЕЖ!

ГАНС. ( Щось шепоче на вухо Петеру) Зрозумів?!

ПЕТЕР. Зрозумів…

11

ГАНС. Тоді побігли!

ПЕТЕР. Побігли!

( Біжать геть і співають.)

Ми хлопчики завзяті,

Не сидимо у хаті.

Щоб злодія спіймати,

Кмітливість треба мати!

Тра-ля-ля! Тра-ля-ля!

Кмітливість треба мати!

БАБУСЯ. Гансе! Петере! Куди ж ви?! Ой, лишенько!

ЗАТЕМНЕННЯ

КАРТИНА ДРУГА

На авансцені Ганс і Петер. Вони тягнуть великий ящик.

ПЕТЕР. А як же ми знайдемо його житло?

ГАНС. Ото, який ти, Петере! Не здогадався?

ПЕТЕР. Ні…

ГАНС. Бачиш оцей ящик? Я насипав туди піску.

ПЕТЕР. Навіщо?

ГАНС. Дивись! Зверху напишемо ( Витягує крейду і пише)

«ЗОЛОТО»! Ось так!

ПЕТЕР. А що далі?

ГАНС. А далі буде найголовніше! В ящику я зробив

дірочку і затулив її паличкою. Віднесемо ящик у ліс.

Розбійник побачить і потягне до себе. А пісок буде

сипатися. .. Ось ми по цьому сліду і знайдемо його.

12

ПЕТЕР. Чудово! Але не забудь витягти паличку!

ГАНС. Не забуду! Я зробив вузлика на сорочці !...

( Хлопці потягли ящик. Співають разом.) Ми хлопчики завзяті,

Не сидимо у хаті,

Щоб злодія спіймати,

Кмітливість треба мати!

( Раптом з кущів вистрибнув розбійник Гуцик-Буцик.) ГУЦИК-БУЦИК. Руки вгору! Стрілятиму!!

ПЕТЕР. ( Гансу) Паличку, витягуй паличку!

( Ганс витягнув паличку з ящика.) ГАНС. Біжимо! ( Хлопці біжать геть).

ГУЦИК-БУЦИК. Ха-ха-ха-ха! Ото , герої! Дивиться, щоб

ящик за вами не побіг!

(Дивиться на ящик. Читає) ЗОЛОТО… Гм… Забитий

наглухо… Ясна річ, золото!

(Хоче підняти)

Ото , який важкий! Мабуть, багато золота… Треба тікати!

Хлопці , звичайно, побігли в поліцію.

(Тягне ящик)

(Завіса підіймається, і ми бачимо ліс і печеру, де живе

розбійник Гуцик-Буцик. Він з’являється і тягне ящик.) ГУЦИК-БУЦИК. ( Зупиняється) Ха-ха-ха! ( Потирає руки) Тепер ти, Гуцику-Буцику, нарешті будеш самим багатим! (

Починає відкривати) Куплю собі корабель… Робітників в

найму… і будемо по морям –океанам плавати…

Пароплави грабувати… Ха-ха-ха-ха!

13

( Співає)

Гуцик-Буцик моє ім’я!

Буду багатим зараз я!

Буду мати на решті все!

Бо ящик золота у мене є!

Ха-ха-ха! Ха-ха-ха!

Бо ящик золота у мене є!

(Відкрив ящик, дивиться.) Оце так? ( Здивовано) А де ж

золото? ( Взяв у руки пісок) Мене надурили!

( Вихопив шаблю і покремсав ящик на шматочки.) Трам-тара-рам! Негідники! Тримайтеся!

(Побачив слід піску) Ага! Слід піску! … Вони замислили

перехитрити мене! Не на того напали! ПОМСТА!

ПОМСТА!

( Розмахує шаблею і співає) Гуцик-Буцик моє ім’я!

Тут знають всі -

Розбійник я!

Лякаються усі мене!

Мій пістолет не промахне!

Мій пістолет не промахне!

( Біжить геть.)

ЗАТЕМНЕННЯ.

Коли вмикають світло, на авансцені хлопчики Ганс і Петер

шукають слід.

ГАНС. Що сталося? Замість одного сліду , тут їх

два…

ПЕТЕР. Один ліворуч, а другий праворуч…

14

ГАНС. Один з них хибний! Треба перевірити… Давай

розділимося… Куди ти підеш, ліворуч або праворуч?

ПЕТЕР. Не знаю…

ГАНС. Кинемо жеребок. Мій орел, твоя решка.

ПЕТЕР. Кинемо!

( Кидають жеребок)

ГАНС. О! Дивись! Я піду ліворуч, а ти праворуч!

Але спочатку обміняємося капелюшками щоб Гуцик-

Буцик нас не впізнав.

ПЕТЕР. Обміняємося.

( Обмінюються капелюшками.)

ГАНС. Побігли! Тільки не збійся зі сліду!

ПЕТЕР. Авжеж!

( Біжать геть.)

ЗАТЕМНЕННЯ

Завіса підіймається, і ми знову бачимо печеру розбійника

Гуцика-Буцика. Він сховався за дерево і слідкує. На сцені

з’являється Петер у шапочці Ганса.

Це червона шапочка з китичкою.

ГУЦИК-БУЦИК. ( Прицілився і вистрелив з свого

пістолету з перцем.) Ось тобі перця!

ПЕТЕР. ( Схопився за носа) Ой! А-а-а-апчхи! А-а-а-апчхи!

А-а-а-апчхи! ( Тре очі)

15

ГУЦИК-БУЦИК. ( Підбіг і схопив його. Зв’язав йому руки) Отак! Чихай собі досхочу! Добрий день, Гансе! Ласкаво

вітаю тебе в своїй оселі! Тобі подобається тут, га?

ПЕТЕР. А-а-а-апчхи!

ГУЦИК-БУЦИК. На здоров’я, Гансе!

ПЕТЕР. Я не Гансе-е-е-е-е! А-а-а-апчхи! А-а-а-апчхи!

ГУЦИК-БУЦИК. Ні,ні! Я знаю, ти Гансе! Ти подарував

бабусі чарівний млинок!

ПЕТЕР. Та ні, я Петер!

ГУЦИК-БУЦИК. Авжеж,авжеж! А я – поліціант

Шукайзло! Коли тобі це до вподоби…

ПЕТЕР. Але я насправді Петер!

ГУЦИК-БУЦИК. Помовчи! Морочитимеш мене… Три

шкури з тебе здеру!

( Раптом над печерою задзвонив дзвоник) ( Дзелень-дзелень-дзелень!)

Може, знаєш, чого він дзеленчить?! Га? Ні, ти не

знаєш… То я тобі поясню. То твій дружок Петер попався у

пастку! Зараз я його приведу!

( Пішов за печеру)

ПЕТЕР. Оце так попалися… Що робити? Може, Ганс

знайде вихід? Він розумний!

( З’являється Гуцик-Буцик і тягне Ганса.) 16

ГУЦИК-БУЦИК. Ха-ха-ха! Ви хотіли вистежити мене, а

самі опинилися в моїх руках! Ха-ха-ха-ха! Інакше не могло

й бути! Ніхто, чуєте, ніхто не перехитрить розбійника

Гуцика-Буцика! Зараз так… Ти, Гансе, залишишся тут…

Будеш мені прислуговувати! Млинок чарівний крутити…

Чоботи мені чистити… Шаблю гострити… А тебе, Петеру, ( Показує на Ганса) я продам!

ГАНС. Ой-ой0ой! Продасте? Кому?!

ГУЦИК-БУЦИК. Кому-кому… Ха-ха-ха-ха! Злякався?

Продам тебе Великому та злому чаклунові - Петролізію

Лихолюбу! Моєму давньому другові! Ха-ха-ха-ха!

( Ганс починає бігати, Дражнити розбійника. Розбійник

нарешті схопив його, зв’язав, посадив у лантух і пішов.) ГУЦИК-БУЦИК. ( До Петера) А ти посидь тут… Ха-ха-ха-

ха! О, Забув… Треба замаскуватися… ( Одягає темні

окуляри і чіпляє вуса. Йде.)

ЗАТЕМНЕННЯ

КАРТИНА ТРЕТЯ

На авансцені поліціант Шукайзло.

Він чіпляє на дерево об’яву, в якій намальовано великий

портрет розбійника Гуцика-Буцика. Потім починає

обслідувати місцевість. Раптом з-за дерев з’являється

Гуцик-Буцик з лантухом. Він бачить об’яву. Підходить

ближче і читає. ГУЦИК-БУЦИК.( Читає) « Увага!

Розшукується особливо небезпечний злочинець Гуцик-

Буцик!» Гуцик-Буцик?

Озирається і бачить поліціанта Шукайзло. Він хоче

бігти,але спікається і падає разом з лантухом. З лантуха

чути голос Ганса)

17

ГАНС. (* З лантуха) А-а-а-а!

ШУКАЙЗЛО. Що у вас в лантусі? ( Підбіг до Гуцика-

Буцика) Хто ви такий?

ГУЦИК-БУЦИК. ( Вскочив на ноги і розгублено

озирається) Я-а-а-а-а?

ШУКАЙЗЛО. Так…Так… Ви. Когось ви мені нагадуєте…

Ваші документи!

( Гуцик-Буцик отямився, схопив лантух і дав драпака.) ШУКАЙЗЛО. ( Засвистів у свисток) Стій! Стій!

Стрілятиму!

( Вихопив пістолет і побіг за Гуциком-Буциком.)

ЗАТЕМНЕННЯ

Коли завіса підіймається, ми бачимо замок чаклуна

Петролізія Лихолюба. Лихолюб сидить в кімнаті свого

замку і чистить картоплю. На іншому столі у великих

колбах щось кипить, булькотить.) ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ ( Співає)

Я чаклун великий й злий,

Петролізій Лихолюб!

Кожен знає норов мій,

Тому я не маю слуг!

Сам картоплю чищу я,

Сам готую я обід…

Таємниця же моя,

Хутко весь здивує світ!

18

Набридла ця картопля! І все тому, що я не маю служника.

А чому я не маю служника? Бо не знайшов підходящого.

Насамперед, мій служник має бути дурнем. Тільки дурня я

можу прийняти у свій замок … він не розгадає моїх

чаклунських таємниць!

( Раптом задзвонив дзвоник)

Хто це може бути? Я нікого не чекаю. ( Знову чується

дзвоник)

Хвилиночку! Вже йду! ( Скидає фартух. Клацнув пальцями

і фартух сам у повітрі поплив і зачепився за гачок.) ( Знову чується дзвоник) Та йду вже! Йду!

( В кімнату вбігає збентежений Гуцик-Буцик з лантухом.) ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Ой, кого я бачу! Ти ще досить

живий?

ГУЦИК-БУЦИК. Хай йому грець! ( Скидає лантух на

підлогу, при цьому з лантуха чути крик Ганса» А-а-а-а!») Ледве не попався у пастку поліціанта Шукайзло! Ще

трохи… і він би наздогнав мене…

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. ( Сердито) Сподіваюсь, ти не

привів його до мого замку? ( Виглядає з вікна) Мені ще не

вистачало тут поліціанта! Що там у тебе в лантусі, якщо не

секрет?

ГУЦИК-БУЦИК. Оце так! Я ще поріг не переступив, а ти

вже в лантух заглядаєш…

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Я що… я нічого… Сідай…

Понюхаєш тютюну?

ГУЦИК-БУЦИК. О! З великим задоволенням! ( Потирає

руки) Давай! Давай його сюди!

19

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. ( Протягує тютюн) Будь ласка, на!

ГУЦИК-БУЦИК. ( Нюхає) Оце так тютюн! Де ти такий

роздобув?

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Секрет!

ГУЦИК-БУЦИКУ мене до тебе справа є.

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Е-е-е-е! Ти знаєш, що грошей у

мене немає…

ГУЦИК-БУЦИК. Та я не за грошима до тебе прийшов. Я

тобі дам те, що у мене в лантусі, а ти мені… ( Замислився) Ну, наприклад, тютюну!

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. А , може, мені і не потрібно те, що у тебе в лантусі?

ГУЦИК-БУЦИК. Ні! Потрібно! От що ти давно шукаєш?

Га?

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. ( Підскочив) Нову магічну

книгу? О-о-о-о! Як мені потрібна нова магічна книга! (

Підбіг до своїх колб) З новою магічною книгою я б в одну

мить заволодів би світом.!

ГУЦИК-БУЦИК. На жаль , ні! А ось служник тобі

потрібен?

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Так, мені потрібен служник, але

дурний.

ГУЦИК-БУЦИК. Дурнішого не знайти! ( Гуцик-Буцик

розв’язав лантух і з нього вийшов Ганс) 20

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. ( Розглядає Ганса) А він справді

такий дурний, як ти кажеш? ( До Ганса) Як тебе звати?

ГАНС. Гансом.

ГУЦИК-БУЦИК. От, бачиш, ім’я своє навіть не пам’ятає!

Петером його звати !Петером!

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Добре, Петере… Я беру тебе до

себе… Будеш мені картоплю чистити… Ну що, вмієш

чистити картоплю?

ГАНС. Звичайно, пане Лихолюбе!

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Ти, холопе! Перекрутив моє

ім’я!

(Розгнівався)

Ти

повинен

звертатися

до

мене:»Великий чаклун Петролізій Лихолюб»

ГАНС. Так, великий Чаклуне Гіркозілля Пихослупе!

( Петролізій Лихолюб схопив Ганса за комір і почав

трусити)

Думаєш, я стерплю твоє глузування? Зараз же оберну тебе

у мавпу або у черв’яка! ( Клацнув пальцями. Але Гуцик-

Буцик не дозволив йому це зробити. Він почав

заспокоювати його.)

ГУЦИК-БУЦИК. Та він це робить не навмисно… Він

такий дурний, що не може запам’ятати твоє ім’я!

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Он як! ( Кинувся цілувати

Гуцика-Буцика) Друже мій, Гуцику-Буцику! Який я радий!

Цей Петере просто створений для мого дома! Кращого

слуги мені і не треба! ( До Ганса) Гей, ти, Петере! Хутко

приймайся за картоплю! А нам треба обговорити ціну. (

21

Ганс з неохотою сідає і починає чистити картоплю) Я

пропаную тобі пів лантуха тютюну!

ГУЦИК-БУЦИК. Півлантуха? Ні! Це замало за такого

слугу…

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Ну. Гаразд! Одержиш повний

лантух. Згоден?

ГУЦИК-БУЦИК. Згоден! ( Вдарили по руках) Віднині

Петер залишається з тобою… Роби з ним , що завгодно.1

( Озирається і бачить на вогню склянки) Що там у тебе булькотить? Знову отруту готуєш?

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. ( Відводить Гуцика-Буцика в

бік) Тобі можу довірятися… Я задумав велике

чародійство! Але була б у мене нова магічна книга, все

сталося би скоріше…

ГУЦИК-БУЦИК. Яке чародійство?

( Ганс нагострив вуха)

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Прийде час… І увесь світ буде

моїм!

ГУЦИК-БУЦИК. Ото таке базікаєш! Як можна отрутою

світом заволодіти?

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Так кажеш, бо дурний!

ГУЦИК-БУЦИК. Ну-ну повтори!

ПЕТРОЛІЗІЙ

ЛИХОЛЮБ.

Добре,добре…

Розкрию

секрет… Це не отрута… Це – біологічна суміш…

ГУЦИК-БУЦИК. Ну, то й що?

22

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. А то, що вона може змінити

увесь світ… ( Тихо) Люди стануть роботами… Спочатку

спробую на цьому хлопчику.

ГУЦИК-БУЦИК. Цікаво… Візьмеш мене у помічники? У

мене теж хлопець є!

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Тільки, чур нікому!

ГУЦИК-БУЦИК. Слово розбійника! ( Узяв лантух і пішов) ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. ( З задоволенням співає і

пританцьовує)

Я чаклун великий, злий!

Петролізій Лихолюб.

Кожен знає норов мій,

Тому я не мав тут слуг!

А тепер у замку є

Кухар добрий і мене

Нагодує він як слід

Картоплею на обід!

Трам-па-па! Трам-па-па!

Картоплею на обід!

ЗАТЕМНЕННЯ

КАРТИНА ЧЕТВЕРТА

На авансцені крадькома Ганс шукає вихід в саду, я кий

оточує замок. Ніч на дворі.

ГАНС. Треба усе обміркувати. Коли я знайду вихід на

волю, то визволю і Петера. Але спочатку треба вирватися

мені самому. Знати б, чи заснув чародій? Ой-ой-ой!

23

( В цей час з’являється чародій Петролізій Лихолюб у

нічній сорочці і ковпаку. Він хапає і підіймає Ганса за

комірок).

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Егей! Що це я бачу? Петере

хоче дременути? Такого дурня ніде не знайдеш!З мого

чаклунського замку нема тебе дороги! Краще не погіршуй

свого життя! Інакше… У-у-у-у!

( І раптом шугонула блискавка і вдарила в землю біля

Ганса). Ха-ха-ха-ха!

ЗАТЕМНЕННЯ

Коли вмикають світло, ми знову бачимо кімнату замку

чародія.

Ганс сидить і чистить картоплю.

ГАНС. ( Співає)

Петролізій Лихолюб

Картопляний любить суп,

На сніданок, на обід,

Їсть картоплю старий дід!

Десять мисок вчора з’їв

І добавки попросив.

Близько тисяч галушок

Проковтнути зміг дідок!

Тра-та-та! Тра-та-та!

Проковтнути зміг дідок!

( Починає танцювати під мелодію своєї пісні. З’являється

чаклун.)

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Гей! Холопе! Чому тобі так

весело? Може, мало роботи? Так я ще тобі підкину! Зараз

слухай мене уважно! Запам’ятай, що маєш зробити! По-

перше, начистиш шість відер картоплі і поріжеш

24

кружальцями… По-друге, напиляєш три сажні дров, по-

третє, підметеш і помиєш підлогу! Повтори!

ГАНС.( Закотив лоба, почухав потилицю) А що я повинен

…

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Швидше думай! Мені вже час

рухати!

ГАНС. Хвилиночку! Зараз пригадаю! По-перше, я повинен

напиляти шість відер картоплі, по-друге, підмести три

сажні дров…є і порізати їх кружальцями…По-третє…

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Замовкни! Верзякаєш казна-що!

ГАНС. Чому верзякаю?

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Тому, що дурний! ( Постукав

себе по лобі) Гаразд! На цей раз начистиш тільки шість

відер картоплі! І не смій заходити у комору! А то я тобі!...

У-у-у-у! ( Загримів грім і блиснула блискавка. Чаклун

вилетів з кімнати.)

ЗАТЕМНЕННЯ

ДІЯ ДРУГА

КАРТИНА П’ЯТА

На авансцені швидко пролітає чародій. Він зачепив

Поліціанта Шукайзло, який за допомогою свого

збільшуваного скла щось вивчав на землі. Поліціант впав.

Все, що він тримав у руках:записник, ручку, скла

розсипалося.

25

ШУКАЙЗЛО. ( Підіймається) Стій! Стрілятиму! ( Виймає

пістолет і стріляє у повітря) Ти бач, здуло його, немовби

вітром… Що це таке діється? ( Починає збирати свої речі ) Мене… Поліціанта…Збити з ніг! Ніякої поваги!

Почекайте! Я ще доберуся до Вашої Злодійської

Банди!.(Погрожує пістолетом)

ЗАТЕМНЕННЯ

Коли завіса підіймається, ми бачимо печеру Гуцика-

Буцика. У куту на соломі сидить Петер. Він дуже сумний.

ПЕТЕР.(жалібно співає)

Що станеться зі мною,

Не знаю,не гадаю,

Як вирватись на волю,

Додому я бажаю…

Розбійник Гуцик-Буцик

Задумав щось жахливе,

Продав в неволю Ганса,

Ой, як мені тужливо…

( Плаче. Входить розбійник Гуцик-Буцик) ГУЦИК-БУЦИК. Чого нюні розпустив?! Гей, Гансе, Досить байдикувати! Час братися за роботу! Візьми і

почисти мені чоботи!

( Простягає ноги Петеру, щоб той зняв з нього чоботи) Та

зніми їх спочатку з мене! ( Петер стягує з розбійника

чоботи і бере щітку. Починає чистити йому чоботи і

витирає сльози.)

ГУЦИК-БУЦИК. Е-е-е-е! Що це з тобою? Ти, Гансе, щось

Дуже сумний! Мені не подобаються сумні робітники!

Зараз я тебе смішити буду…

( Він зірвав з Петера шапочку і надів на себе) Смішно?

Ха-ха-ха-ха! Чому ти не смієшся,га?То зараз тобі буде

26

смішно! ( Він кинув у вогонь шапочку з китичкою Ганса) Ха-ха-ха-ха! Як смішно! Ха-ха-ха-ха!

(Співає)

Я розбійник Гуцик-Буцик,

Всі лякаються мене…

Грізний, злий, лихий грабіжник

Вас обдурить й обкраде!

Е-ге-ге! Е-ге-ге!

Вас обдурить й обкраде!

( Гуцик-Буцик танцюючи, скидає з себе одяг і залишається

в білизні. Лягає на ліжко і засинає. Уві сні хропе.) ПЕТЕР. О,Боже! У яку халепу ми попали! Треба щось

придумати… Як звідсіля втекти? Печеру Гуцик-Буцик

зачинив. Ключ десь у нього… Треба розшукати.

( Підходить ближче до нього. Дивиться. Бачить чарівний

млинок.)

Бабусин млинок! Заховаю його! ( Ховає млинок під

сорочку)

(Нарешті бачить ключ, який висить на поясі у розбійника.) Як же мені його зняти?

(Підходить до розбійника, але той уві сні повертається на

інший бік.)

Ну, нічого! Треба трохи почекати. Все одно втечу!

(Співає і пританцьовує)

Гей,розбійник,міцно спи,

Хай тобі присняться сни.

Я ж додому драпану,

І млинок цей заберу!

ЗАТЕМНЕННЯ

КАРТИНА СЬОМА

27

Знову замок Петролізія Лихолюба. Ганс вже начистив

картоплю. Підійшов до столу, де стоять склянки і колби.

Роздивляється.

ГАНС. Щось недобре замислив Лихолюб…

( Раптом з комори почувся стогін) Чому це чародій боїться , щоб я не відчинив комору? (

Підійшов ближче. Стогін посилюється. ) Там, кажись, хтось є!

( Відчиняє комору. З неї вистрибує велика Жаба.) Ой!

ЖАБА. Не бійся, Гансе! Ква-ква!

ГАНС. Що ти тут робиш?

ЖАБА. Чекаю…Ква-ква!

ГАНС. Чого чекаєш?

ЖАБА. Свого порятунку. Ква-ква! Насправді я не жаба…

Я фея. Мене звати Амариля. Злий чародій Петролізій

Лихолюб перетворив мене у Жабу і заточив у коморі, щоб

я не заважала йому зробити страшенне лихо… Ква-ква-

ква!

ГАНС. То ви знаєте, що він замислив?

ФЕЯ. Так…Знаю…Ква-ква!Але ти сміливий і добрий

хлопчик. Ква-ква!-ква!Ти повинен мене врятувати… А

разом… Ква-ква! Врятуєш увесь світ!

ГАНС. Але як?

ФЕЯ. Якщо ти, ква-ква…принесеш зілля, яке росте під

чорною горою і доторкнешся до мене, всі чари зникнуть, і

28

ми зможемо запобігти задуму чародія. Зілля зробить тебе

невидимим. Ква-ква-ква!

ГАНС. Але, як я вийду із замку?

ФЕЯ. О! Ква-ква! Це просто зробити… Ти повинен

залишити якусь свою річ… Ну, наприклад,ква -ква…оцей

капелюх.

ГАНС. Це не мій капелюх. Це капелюх Петера.

ФЕЯ. То не має різниці… Кв а-ква! Він же на тобі! Все!

Йди і пам’ятай! Ква-ква! Зілля росте під старою сосною і

сяє вночі. Ква-ква-ква! Хай тобі щастить! Ква-ква-ква!

( Жаба стрибнула у комору. Ганс залишив капелюх Петера

і побіг)

ЗАТЕМНЕННЯ

КАРТИНА ВОСЬМА

На авансцені Ганс. Він біжить до Чорної гори. Темніє.

Місяць ще не з’явився на небі.

ГАНС. Любий Місяцю! Де ти? Не барися! Чи зійдеш ти

нарешті?Коли Лихолюб знайде мене, а я ще не принесу

зілля для Феї, то все пропало! Ти чуєш, місяцю?

ЗАТЕМНЕННЯ

Коли вмикають світло, знову бачимо кімнату чаклуна

Петролізія Лихолюба.

Петролізій Лихолюб стомлений і голодний з’являється в

кімнаті.

29

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Гей,холопе! Щось не пахне

смаженою картоплею. Гей! Неси мені їжу! ( Тиша) Петере! Де ти? Хіба не чуєш, що я тебе гукаю?

Де ти там загруз? ( Тиша)

( Чаклун починає шукати Ганса, заглядає в усі кутки) Де ти сховався? Та я тебе зараз знайду!

( Раптом він побачив капелюх) Він ,мабуть, втік… Ну, тримайся!

(Узяв капелюх і промовив) Явися! Явися! Хоч би де

укрився! У горах, у долах… Стань поперед мене! Стань

бо,не барися! ФОКУС-ПОКУС ЗВЕРШИВСЯ!

(І раптом Петер з чоботом Гуцика-Буцика і бабусиним

млинком опинився в кімнаті чародія) ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ.Хто ти такий!? Хай тобі грець!

ПЕТЕР. Я Петер.

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Ти Петере? Це брехня! (

Затупотів ногами) Петер мій служник… І ось його

капелюх!

ПЕТЕР. Та це мій капелюх! Ви переплутали, мабуть, мене

з Гансом, якого продав розбійник Гуцик-Буцик.То ми з

ним обмінялися капелюхами.

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Давай швидше його капелюх!

ПЕТЕР. А його немає… Його спалив розбійник Гуцик-

Буцик.

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБУ-у-у-у! ( Загримів грім, спалахнула блискавка) Що то у тебе в руці?

30

ПЕТЕР. Це чобіт Гуцика-Буцика. (Млинок Петер сховав у

свою сорочку)

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Давай-но його сюди! ( Узяв

чобіт розбійника і промовив)

Явися-явися! Не забарися!

Стань поперед мене!

ФОКУС-ПОКУС ЗВЕРШИСЯ!

( Пролунав гуркіт, здійнявся язик полум’я і посеред

кімнати виріс Гуцик-Буцик. Він був у теплій піжамі і в

шкарпетках. Гуцик-Буцик спантеличено озирався) ГУЦИК-БУЦИК. Ти що, Петролізію, з глузду з’їхав, чи

що? Вичаклував мене з ліжку?

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Замовкни,холопе!

ГУЦИК-БУЦИК. Що ти сказав? Хто це холопе? Ти зараз за

ці слова мені відповіси! ( Однією рукою хапає за комір

чародія, іншою починає бити усі склянки з чародійним

зіллям.)

Ось, тобі! Ось,твоя велич! Ось, твоя магія!...

Починається бійка. Схопивши один одного розбійник і

чаклун катаються по підлозі.

Петер заховався під стіл. Гуцик-Буцик вихопив пістолет , який був у нього в кишені і стрельнув у повітрі. Але

Петролізій Лихолюб клацнув пальцями і промовив.: ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Я не потерплю! У-у-у-у! Я

перетворю тебе на папугу!

Шугонула блискавка і…тільки він промовив, як Гуцик-

Буцик перетворився у папугу в клітці. Чародій швиденько

зачинив клітку

( Петеру) Ти можеш чистити картоплю?

31

ПЕТЕР. Так!

ПЕТРОЛІЗІЙ ЛИХОЛЮБ. Непогано! Тоді на тобі ніж і

швидко починай! А я полечу шукати Ганса! Я мушу

спіймати цього негідника! ( Вилітає) ЗАТЕМНЕННЯ

КАРТИНА ДЕВ’ЯТА

На авансцені Ганс з зіллям Феї. Він біжить по лісу. Над

ним пролітає чаклун Петролізій Лихолюб,але не бачить

Ганса. Проте він Знову Зачепив Поліціанта Шукайзло, який продовжував щось шукати у траві за допомогою скла.

ШУКАЙЗЛО. Ей! Ви! Обережніше! ( Хапає пістолет і

стріляє у повітря) Стій! Стій! ( Біжить за чародієм) А Ганс

тим часом біжить до замку Петролізія Лихолюба.

ЗАТЕМНЕННЯ.

Коли вмикають світло, ми бачимо кімнату чародія. Ганс

вбіг у кімнату.

Побачив Петера. Зрадів

ГАНС. Петере, друже, як ти тут опинився?

ПЕТЕР. То чародій мене зачаклував,Гансе! Він полетів

тебе шукати.

ГАНС. Нехай летить! Скоріше відчиняй комору!

32

ПЕТЕР. Навіщо?

ГАНС. Потім! Потім усе розповім!

( Петер допомагає Гансу відчинити комору. З комори

вистрибує Жаба)

ПЕТЕР. Ой!

ФЕЯ. Мерщій,Гансе,доторкнися до мене зіллям! Ква-ква-

ква!

(Ганс доторкнувся зіллям до Феї , і раптом уся кімната

засяяла світлом. Воно засліпило очі. Ганс і Петер навіть

заплющили їх. А коли розплющили, то побачили біля себе

красуню Фею. Вона була в золотій сукні, із золотим

волоссям. У цю мить Петролізій Лихолюб проскочив крізь

вікно і прикипів на місці, побачивши Фею.) ФЕЯ. Гансе, Петре! Мерщій на волю!

( Фея схопила клітку з папугою-розбійником і разом з

хлопчиками вибігла з кімнати. Як тільки вони опинилися

на волі, Фея змахнула своєю чарівною паличкою, і замок

чародія рухнув і поховав під своїми стінами Петролізія

Лихолюба.)

ФЕЯ. Дякую тобі, Гансе! Ти врятував мене! Я ніколи це не

забуду… Тримай клітку з папугою-розбійником. Віддаси

його до поліції. Він повинен за все відповісти! А зараз, скажи, що ти бажаєш? Я виконую три твої бажання.

ГАНС. Я бажаю…бажаю…повернути мою шапочку з

китичкою!

( І в той же час на Гансу з’явилася червона шапочка з

китичкою.) ФЕЯ. Що ще хочеш?

ГАНС. Повернути бабусин млинок.

33

ПЕТЕР. А він у мене! ( Дістає млинок) ФЕЯ Ну. Раз так, то нехай ваш млинок співає на два

голоси! А ще, хай він приносить радість вашій родині! Яке

ж третє твоє бажання?

ГАНС. Хочу опинитися з Петером дома, у бабусі в

садочку, і щоб на столі був смачний пиріг із збитими

вершками.

ФЕЯ Хай так і буде! Прощавайте,хлопці! Доброї вам

дороги! ( Фея поцілувала Ганса Петера ,змахнула

паличкою і хлопці зникли.)

ЗАТЕМНЕННЯ

КАРТИНА ДЕСЯТА

Садок бабусі. Вона сидить біля хати. На столі поруч з нею

пиріг із збитими вершками.

БАБУСЯ. Хе-хе-хе! Де ж мій онук Гансе? Куди він

подівся? Ось і пиріг приготувала… а їсти нікому…

( Раптом з’являється поліціант)

БАБУСЯ. Знайшлися хлопчики? ( Бабуся підскочила до

поліціанта)

ШУКАЙЗЛО. На жаль, поки ні! Але я напав на слід банди!

Уявіть собі, тут не один розбійник Гуцик-Буцик діє… Тут

їх ціла злодійська банда!

34

(Раптом щось засвистіло, і у садку з’явилися хлопчики

Ганс і Петер, живі і здорові. Бабуся аж сіла від

несподіванки.)

БАБУСЯ. О,ГОСПОДИ! Де ж ви були?

ШУКАЙЗЛО. Нічого не розумію! Де ви тут ховалися? Я

усюди шукав вас!

ПАПУГА-РОЗБІЙИК. ( З клітки) Заарештувати їх!

Заарештувати! Ха-ха-ха-ха!

ХЛОПЦІ. ( Разом) Але ми не ховалися! Ми принесли

розбійника!

ГАНС. Ми принесли вам розбійн76ика ГУЦИКА-

БУЦИКА!,Який захопив нас!

ПАПУГА-РОЗБІЙНИК. Брехня!Брехня!Брехня!

ШУКАЙЗЛО. Так де ж він.?

ПЕТЕР.( Показує на клітку) Ось він… У клітці!

ШУКАЙЗЛО. Що?1 За кого ти мене маєш? Вирішив

поглузувати з мене? Я службова особа! Зараз же за

брехню заарештую!

( Раптом почулася чарівна мелодія, і з’явилася Фея

Амариля.)

ФЕЯ. Почекай, Шукайзло! Петер каже правду!

Вона змахнула паличкою, і у садочку замість папуги

з’явився розбійник Гуцик-Буцик. На голові у якого була

клітка. Він розгублено озирався.) 35

ГАНС. Пане, поліціанте,Хі ба ви не бачите?! Це ж

розбійник Гуцик-Буцик!Заарештуйте його!

ШУКАЙЗЛО. Оце такий розбійник? В шкарпетках?

БАБУСЯ. Таки це він! Я його впізнала! Це він вкрав у мене

млинок! Нехай поверне його!

( Шукайзло схопив Гуцика-Буцика і зв’язав.) ШУКАЙЗЛО. Де млинок? КАЖИ!

ПЕТЕР. А він тут! У нас! Я його заховав і приніс з собою!

Бабуся візьміть ваш улюблений чарівний млинок. Фея

Амариля зробила так, що він співає на два голоси!

ШУКАЙЗЛО. ( До Гуцика-Буцика) Пішли! Пішли! Ти мені

зараз все розповіси! Попався! ( Веде розбійника , підштовхуючи його пістолетом і співає) За порядком слідкую,

Всіх у місті пильную,

Справа така вже моя!

Свідків всіх допитаю,

Протокол накатаю,

Бо із поліції я!

Гей,ви, злочинці,

Розбійники, вбивці,

Вам не сховатися, ні!

Бо я Шукайзло-

Швидкий і тямущий,

Бачу навіть вночі!

(Йдуть)

БАБУСЯ Ой,Як же мені вас віддячити? Я пригадала! Ось

пиріг із збитими вершками! Прошу всіх до столу! А я

приготую вам смачну каву!

36

ХЛОПЦІ.Ура-а-а!

(Всі сіли за стіл. Бабуся почала крутити млинок. Млинок

заспівав на два голоси. Всі підхопили пісню) ФІНАЛЬНА ПІСНЯ

Казочка наша

Вже закінчилась,

Але у світі

Зло залишилось.

Добрі і чесні

Люди збирайтесь,

Разом давайте

Зло подолайте!

Зло подолаймо,

Настане той час,

Щастя і радість

Вернеться до нас!

Лагідне сонце

Засяє в віконце,

І добрі друзі

Зберуться у крузі! (2 рази)

ЗАВІСА

37