До 125-річчя спорудження єлисаветградського водогону

та відкриття першого міського фонтану

ФОНТАНИ ЄЛИСАВЕТГРАДА – КІРОВОГРАДА – КРОПИВНИЦЬКОГО

АЛЬБОМ-АТЛАС

Автор-укладач – Олександр Жосан

Кропивницький

2018

УДК 712.5(477.65)

Фонтани Єлисаветграда – Кіровограда – Кропивницького : альбом-атлас / автор-укладач О.Е. Жосан. –

Кропивницький : Ексклюзив-систем, 2018 – 140 с. – (Серія «Міський а рхітектурний ландшафт») Рецензенти:

Консультанти:

Віталій Неділько,

Юрій Тютюшкін,

Петро Сидора,

кандидат технічних наук, доцент;

Юрій Євстратьєв,

Марина Долгіх,

адміністратор групи «Краєзнавство:

Віталій Неділько,

Ольга Степанова,

Центральний регіон» («Facebook»);

Володимир Урсулов,

Ігор Світецький,

Жанна Федірко,

Євгеній Ткачук,

Олексій Алєксєєв,

кандидат педагогічних наук, учитель історії

Руслан Пазенко,

Антон Потєхін

та

географії

Іван Петренко,

.

Скорочення

Альбом із елементами атласу є першою спробою

ДАКО –

системного аналізу функціонування фонтанів як

Державний архів Кіровоградської

області

архітектурних споруд у Єлисаветграді – Зінов’євську

СРСР –

– Кірово – Кіровограді – Кропивницькому.

Союз Радянських Соціалістичних

Республік

Здійснено спробу визначення ролі й місця

УРСР –

фонтанів в архітектурному ландшафті нашого міста та

Українська Радянська Соціалістична

Республіка

окреслення тенденцій їх формоутворення в кінці ХІХ

арх. –

– першому двадцятиріччі ХХІ століття.

архітектор

ск. –

Альбом є науково-популярним виданням із

скульптор

кол. –

історичного

краєзнавства

та

образотворчого

колекція

м. –

мистецтва.

місто

обл. –

Науковцям, педагогічним працівникам, учням,

область

рис. –

студентам і усім, хто цікавиться питаннями історії,

рисунок

табл. –

географії та архітектури рідного краю.

таблиця

ISBN 978-617-7079-67 © О.Е. Жосан, 2018

~ 2 ~

З М І С Т

Центральноукраїнський професійний будівельний ліцей (професійно-

Вступ……………………………………………………………………………4

технічне училище № 8)…………………….…….…………………………..85

ФОНТАНИ ЯК КОМПОНЕНТ МІСЬКОГО АРХІТЕКТУРНОГО

Кіровоградський інститут розвитку людини університету «Україна»…...86

ЛАНДШАФТУ

Дошкільні навчальні заклади № 22 та № 70…………………………….…87

Становлення та розвиток архітектурного ландшафту нашого міста

Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 52 «Казковий»………….88

(ХІХ – початок ХХІ століття)…………………………………………………5

Льотна академія Національного авіаційного університету………………..89

Архітектори нашого міста (кінець ХІХ – початок ХХІ століття)…………13

Установи культури та соціальної сфери

Види і форми фонтанів: класифікація та тенденції розвитку……………...14

Палац культури імені Жовтня (Єлисаветградське Громадське зібрання, Фонтани в ландшафті нашого міста: історико-архітектурний аналіз.…....16

театр ім. Кірова)………………………………………………………………90

ФОНТАНИ НА ОБ’ЄКТАХ ЛАНДШАФТНОЇ АРХІТЕКТУРИ

Будинок офіцерів………………………………………………………….….92

Майдани, парки, сквери

Кінотеатр «Хроніка» на вулиці Полтавській……………………………...

..93

Площа Героїв Майдану (Міський бульвар, бульвар Червоної гвардії, Будинок культури авіаторів………………………………………………….94

площа ім. Кірова, площа Велика)……………………………..…………

Психоневрологічний інтернат із геріатричним відділенням……………....95

.….21

Піонерський табір «Сосновий бір»………………………………………...

Площа ім. Б. Хмельницького (сквер ім. Декабристів)……………………..31

..96

Готель «Марія»……………………………………………………………….96

Театральний сквер (сквер імені В. Воровського)…………………………..32

Храми

Парк ім. Я. Крючкова (парк Ельворті)………………………………………33

Спасо-Преображенський кафедральний собор……………………………..97

Центральний сквер…………………………………………………………...35

Соборний храм Благовіщення Пресвятої Богородиці…………………….100

Сквер на розі вулиць К.

Маркса та В. Леніна (ТЦ «Манхеттен»)………...40

Промислові підприємства

Ковалівський парк (Дворцовий бульвар, бульвар ім. Леніна,

парк ім. Леніна)……………………………………………………………….42

Кіровоградська ТЕЦ (Зінов’євська, Кіровська, Кіровоградська РЕС)…..102

Каскадний сквер………………………………………………………………52

ПАТ «Ельворті» (завод «Червона зірка»)………………………………….104

Сквер в авіамістечку………………………………………………………….55

Автобусний парк…………………………………………………………….106

Дендропарк (парк ім. 50-річчя Жовтня)…………………………………….59

Авіаремонтний завод………………………………………………………..107

Козачий острів (парк імені Пушкіна)……………………………………….64

ТОВ «Друкмаш-Центр» (завод «Друкмаш»)……………………………...108

Набережна річки Інгул……………………………………………………….65

ПРАТ «Кропивницький олiйноекстракцiйний завод»……………………110

Театральна площа…………………………………………………………….67

Бізнес-центр «Єлисаветград»………………………………………………111

Сквер біля міського відділу поліції…………………………………………68

Торговельні установи

Сквер біля музичного коледжу……………….……………………………...69

Торговельний комплекс «Пасаж»………………………………………….112

Сквер біля будівлі СБУ…………………………..…………………………..70

Центральний ринок………………………………………………………….114

Заклади охорони здоров’я

Супермаркет «Сільпо» (УТО «Кіровоград»)……………………………...115

Лікарня святої Анни (міська лікарня № 2)………………………………….71

Торговий центр «Копілка»………………………….………………………117

Обласна дитяча лікарня……………………………………………………...74

Супермаркет «Візит» на вулиці Вокзальній………………………….…...119

Обласна психіатрична лікарня………………………………………………75

Магазин «Файно маркет» на вулиці Архангельській……………………..123

Міська лікарня № 1…………………………………………………………...76

Кафе «Колізей»………………………..…………………………………….125

Міська лікарня № 3…………………………………………………………...77

Кафе «Мурай»…………………………………………….…………………126

Будинок відпочинку………………………………………………………….78

Кафе «D.V.A. coffee»………………………………………………………..127

Міська дитяча поліклініка № 1………………………………………………79

Фонтани на подвір’ях приватних будинків…………………………….128

Заклади освіти

Висновки…………………………………………………………………….130

Центральноукраїнський педагогічний університет ім. В. Винниченка

Післямова…………………………………………………………………...137

(Єлисаветградська жіноча гімназія)…………………………………………82

Список використаних джерел…………...……………………………….138

~ 3 ~

ВСТУП

Міське середовище визначає структуру побуту сучасного містянина, емоційної виразності, характеру розташування і використання, а також

формує особливий спосіб життя. Однак міський ландшафт у сучасній

застосування сучасних технологій. Сьогодні все це інтегрується

історіографії не завжди береться до уваги істориками й етнографами.

у різноманітті форм і образів фонтанів – об’єктів, що мають як

Натомість дослідження соціологів підтверджують, що людина вибудовує

інженерно-технологічний, так і образотворчий аспекти, виводячи їх тим

своє перебування в місті, прив’язуючись до певних ділянок міської

самим на якісно новий рівень дизайну.

території або певних елементів планувальної структури. Отже, Усе це вимагає нового, ширшого підходу до питання створення

антропологія

міста

передбачає

детальне

вивчення

предметно-

фонтанів. Із цією метою необхідна подальша робота щодо аналізу

просторового середовища через призму його сприйняття самими

історичної спадщини цих своєрідних архітектурних об’єктів міського

мешканцями [5, с. 7–8].

ландшафту й узагальнення накопиченого досвіду [46].

Одним із важливих, але, на жаль, недостатньо сьогодні досліджених

Фонтани – не нова в науці тема. Технологічні засади та історичні

компонентів міського архітектурного ландшафту, є фонтан. У довідковій

аспекти розвитку фонтанів розглянув П. Спишнов у 1950 році.

науковій літературі існують такі основні визначення цього об’єкта.

Дисертаційне дослідження «Малые архитектурные формы внешнего

Фонтан – це струмінь води, який б’є вгору або витікає під тиском, а

благоустройства для городов Украинской ССР» здійснив у 1954 році

також спеціальний прилад, що забезпечує викидання води, і споруда, що

В. Свідерський, розробивши першу класифікацію малих архітектурних

його обрамляє [62, с. 616].

форм (у 1980-х він її розширив). Спрощену класифікацію фонтанів

Фонтан (італ. / лат. — джерело) – споруда із струмком води, що

пропонують у своїх роботах Н. Ганкіна і В. Кучерявий. Проте всі ці

витікає під природним або штучним тиском. Краса струмів води, що

класифікації лишаються неповними, оскільки з появою нових технологій

підіймаються вгору або падають донизу, звичайно збагачується

з’явилися і нові види фонтанів. Деякі популярні друковані видання й

пластичними формами, скульптурними композиціями, а також

інтернет-ресурси здійснюють спроби класифікувати сучасні фонтани, але

підсвічуванням у вечірній час. Обрамлення відзначалося стильовою

поза їх увагою лишається значний історичний пласт. Еволюції фонтанів

спрямованістю архітектури різних народів і часів [63]

приділяли увагу Г. Грубе і А. Кучмар [12], однак вони не торкалися питання

Сучасні фонтани, як стверджує Л. Обуховська, – це оазис краси і

їх формоутворення. Загальні положення щодо фонтанів сформулювала

гармонії. За допомогою води, каменю, музики і світла архітектори

І. Рафальська [57]. Л. Обуховська [46] дослідила еволюцію фонтану, перетворюють звичайні вулиці на справжні витвори мистецтва. Фонтани

історичний розвиток його форми, існуючі класифікації, а також виявила

витончено змахують крилами, як білий лебідь, розповідають історії і

певні типологічні ознаки, що дозволило скласти розгорнуту класифікацію

співають оди коханню, виблискують всіма барвами веселки і заспокоюють

фонтанів і окреслити тенденції їх формоутворення.

[46].

Історико-архітектурний

аналіз

функціонування

фонтанів

Фонтан – ідеальний композиційний центр будь-якого архітектурно-

у Єлисаветграді – Зінов’євську – Кірово – Кіровограді –

дизайнерського проекту. Останнім часом фонтан стає улюбленим місцем

Кропивницькому ще не здійснювався, хоча певні спроби визначення їх

відпочинку людей, здійснюючи заспокійливий вплив на слух, зір і

місця у предметно-просторовому середовищі міста та їх впливу на його

психіку. У будь-яку пору року вода створює певний настрій і атмосферу, сприйняття

містянами

простежуються

в

історико-краєзнавчих

покращує мікроклімат і підвищує комфортність зон відпочинку як у

дослідженнях С. Шевченка, Ю. Матівоса, В. Поліщука, О. Степанової.

відкритому середовищі парків, так і в рекреаційно-розважальних

Метою цього дослідження є спроба визначити роль і місце фонтанів в

закладах [46].

архітектурному ландшафті нашого міста та окреслити тенденції їх

Еволюція фонтанів стосується тематики, композиції, образно-

формоутворення в кінці ХІХ – першому двадцятиріччі ХХІ століття.

~ 4 ~

ФОНТАНИ ЯК КОМПОНЕНТ МІСЬКОГО АРХІТЕКТУРНОГО ЛАНДШАФТУ

Становлення та розвиток архітектурного ландшафту нашого міста (ХІХ – початок ХХІ століття)

Українські міста другої половини XІX – початку XX ст. розвивалися

Масова забудова цього періоду була одноповерхова. В 1930-х роках, своїм особливим шляхом. Будівельна гарячка у містах України

крім простих індивідуальних будинків та бараків, у центральній частині

розпочалася трохи пізніше від інших регіонів Російської імперії, тому

міста будували переважно 3–4-поверхові будинки. Житлові будинки

типовий міський ландшафт відрізнявся від міст не лише Західної Європи

вище п'яти поверхів були для України винятком [5 , с. 9].

або США, але й великих міст імперії. Наприклад, збудовані у другій

Українські міста, що активно розширювалися в роки індустріалізації, половині XIX ст. житлові будинки Харкова зберігали дрібний масштаб

також залишалися переважно одноповерховими навіть у містах-лідерах

архітектурного членування, дрібність будинкових деталей, що надавало

за темпами урбанізації: Сталіно, Горлівці, Луганську. У 1935 році

забудові провінційного обличчя. На відміну від європейських міст, як

Дніпропетровськ нараховував 21320 житлових будинків, із них – 87%

стверджує Мирослав Борисенко, де вулиці мали суцільний фасад, у

одноповерхових, 9,6% – двоповерхових, 2,7% – трьох та більше

містах України зберігалися широкі незабудовані простори, площі, проїзди

поверхових [5].

тощо. Будівлі нерідко розташовувалися на віддалі від магістралей.

Ландшафт українських міст у 1920-х роках майже не змінився

Територія між будинком та вулицею відгороджувалася, засаджувалася

у порівнянні з початком XX ст. Їх архітектура була побудована на

деревами та кущами. Між оселями часто зберігалися хаотичні розриви –

ансамблевих композиціях минулих епох – класицизму, модернізму, пустирі, садки, балки тощо [5, с. 9].

українського стилю. Отже, утілення ідей конструктивізму гальмувалося і

Унаслідок цього людина почувалася в українських містах інакше, ніж

наявністю вже сформованого житлового

у Москві або в інших мегаполісах. Навіть у великих українських містах

середовища міст України.

Масштабне, вартісне

із населенням понад 100 тис. ритм життя був цілком провінційним.

та технологічне будівництво можна було вести

лише в таких містах, як Харків, Київ, Одеса, що мали значний масив

Містяни віддавали перевагу більш розміреному, спокійному стилю

історичної

забудови.

Представники

конструктивізму

активно

життя на старосвітський манер. Незважаючи на розмаїття технічних

досягнень, як пише відомий фахівець з історії архітектури В.

критикували ансамблеве мислення при проектуванні нових споруд. Вони

Чепелик,

міське життя в Україні мало інший темп, зберігало традиції якщо не

вважали, що спроби створити архітектурний ансамбль є лише намаганням

Х

відродити старі архітектурні форми. Для прихильників цієї течії потрібно

VІІ, то XIX ст.[72, с. 137]. Українські дослідники вважають, що у

великих містах

було багато вільного простору, щоб створити кардинально

України не існувало специфічних, притаманних для

нову

великих міст Заходу

архітектуру. Майже

, збудників психічної патології [5].

жоден із задумів конструктивістів не було втілено у

Українські

міста

переважно

залишалися

малоповерховими.

життя в повному обсязі, а фрагментарні частини нової міської забудови

Експерименти із висотного будівництва в Україні розпочалися пізніше, не могли створити цілісної картини нового міста й перетворювалися на її

ніж в країнах Європи або США. Наприклад, у Києві в 1901 році збудували

протилежність [5, с. 10].

п'ятиповерхових будинків лише 3, а в 1911 році – 45 [75, с. 108].

У 1920-х роках частка зелених насаджень громадського користування

У Києві в 1912 році було споруджено найвищий на той час в

міс

тах України була незначною, хоча дерев і кущів у системі міської

10-поверховий будинок Гінзбурга. До початку Другої світової війни

забудови було немало. Це пояснюється особливістю житлового фонду

вищих будинків в Україні не будували. У 1920-х роках висотне

тогочасних міст України.

будівництво у 4 – 5 поверхів мало епізодичний характер.

~ 5 ~

Більшість осель мала глухі паркани, які захищали необхідні для

Міста України в 1920-х – 30-х роках зберігали багато патріархальних

підтримання життєдіяльності мешканців сараї, приміщення для тварин, рис, що сприяло гармонізації стосунків людини із оточуючим

льодовик тощо, а внутрішня частина майже кожної оселі засаджувалася середовищем. Цьому сприяла значна кількість зелені, широкі вулиці, плодовими деревами і кущами, які давали тінь та затишок для мешканців переважно пішохідні, відсутність інтенсивного руху та головне, будинків, поповнювали їх харчовий раціон. У невеликих містечках, у зоні малоповерхова забудова. Крім того, багато будинків, особливо у малих

одноповерхової забудови між вулицею і будівлею влаштовували містах, де мешкала більшість населення, за своєю архітектурною

палісадник, де висаджували дерева й кущі, що було привнесено селянською композицією нагадували традиційне житло.

традицією розташування хати відносно вулиці [5].

Специфічне

На початку 19

відчуття простору, що запропонували громадськості на

30-х років міський ландшафт набуває нових рис. Під

хвилі

час проектування

захоплення

функціоналізмом

українські

архітектори-

нових міст або реконструкції старих кварталів

українські архітектори планували не менше

конструктивісти, суперечило усталеному образу міста. Незважаючи на

10% від площі кварталу під

зелені насадження. Однак у реальності на початок 1931 р. відсоток

масове захоплення цим напрямком, нові будинки, що зводилися окремо

зелених

без дотримання ансамблевих принципів забудови, не змогли вписатися

насаджень громадського користування в містах залишався

в

незначним. Усього по Україні під парки

існуюче архітектурне середовище. Реалізації конструктивістської утопії у

і сквери відводилося лише 2,3%

забудованої території. Висаджували дерева, як правило, добровольці –

межах «соцмістечок» завадили також економічні труднощі та

студенти, учні, робітники, переважно на суботниках і недільниках, трансформація естетичного ідеалу. Центр міста став відбитком у камені

приурочених до святкових дат [5].

ідентичності сталінського режиму, що виражалося у гіпертрофованій

У другій половині 1930-х років у великих містах озеленення набуло

величі та гігантоманії. Однак у своїх експериментах радянські архітектори

системного характеру. Спеціально створені організації займалися

вийшли за межі гармонії – головного принципу архітектури, тому

розведенням та висадкою декоративних рослин у парках та скверах.

центральна частина великого міста перестала сприйматися пересічним

У 1935 – 1937 роках у Києві висаджено 116000 саджанців, на Батиєвій

громадянином [24]. Водночас забудова невеликих міст та «другорядних» у

горі збудовано розсадник для їх вирощування та розарій. Щорічно в

тоталітарній культурі кварталів зберігала прийнятний масштаб, була

парках, садах, на вулицях висаджували близько 8 млн. квітів. Парки

насичена зеленню та різнобарвною гамою фасадів, дахів, декоративних

огороджували, що сприяло збереженню насаджень, на входах до них

елементів тощо. Малоповерхова забудова, мощені вулиці та велика

будували балюстради або арки у стилі класицизму. Більшість парків мала

кількість зелені створювали інтимне відчуття міста, кварталу, будинку, що є

театральні приміщення, кінотеатри, майданчики, атракціони та інше

основою гармонійного розвитку урбанізованого середовища.

устаткування для проведення культурного відпочинку громади [5].

У Києві в 1935 р. було відкрито спеціальну майстерню з виготовлення

скульптур, скульптурних груп та ваз для оформлення міських парків.

У майстерні виготовляли композиції як на сучасну тематику, так і за

античними зразками. Було створено цілу низку стандартних фігур і

композицій, які прикрашали міські парки і сквери, найчастіше у вигляді

ваз та урн античної форми.

Наприкінці 30-х років зелені насадження значно збагатили

антропогенний ландшафт українського урбанізованого середовища.

Найбільше їх було в Запоріжжі – майже 29 кв. м на одного мешканця.

У 1929 р. у Києві нараховувалося 600 га парків та скверів або 10 кв. м.

зелених насаджень на одного киянина [5].

Фото 1941 року [31]

~ 6 ~

Саме таким – утопаючим у зелені – зустрів Кіровоград війну, цвинтарі, церква на території Старої Кущівки та водонапірна вежа на вул.

майже таким же залишався ще двадцять років. Саме у цей період у місті

Пашутінській у районі вул. Береславської (Єгорова).

спостерігався фонтанний бум, пік якого – кінець 40-х – середина 60-х

Домінанти, розташовані на відстані 400-700 м один від одного, років. Але про це – пізніше. А зараз подивимося, як змінювався

створювали навколо себе своєрідні «поля» сприйняття. Менші поля (ІІ

архітектурний ландшафт нашого міста з кінця ХІХ століття до початку

рівень сприйняття) створювали акцентні об'єкти, а ІІІ рівнем була фонова

1940-х років.

забудова. Фонову забудову можна поділити на капітальну і некапітальну

У кінці XIX – початку ХХ ст. центр Єлисаветграда забудовувався

(в основному, традиційну). Друга, зазвичай, має цінність як поєднання

капітальними житловими будинками і громадськими будівлями. Якщо в

традиційних об'єктів, які формують мальовничі фронти.

останній чверті XIX ст. переважає цегляний варіант ренесансу, а також

В ядрі центрального району переважає фонова забудова, на периферії

романтичні напрямки – неоготика, неоруський, мавританський стилі.

центру, навпаки, некапітальна традиційна. Якщо до середини ХІХ ст., в

У 1900-х роках панівний стиль – модерн, а в 1910-х роках – неокласика. основному, було два рівні сприйняття забудови міста - домінанти і фон, то

У 1902 році Велика Енциклопедія повідомляє про Єлисаветград: «У даний

до кінця XIX ст. на перше місце за значенням виходять об'єкти ІІ рівня -

час – це одне із найкращих і упорядкованих російських міст, яке не

акценти. Розташовувалися акцентні об'єкти зазвичай на кутах кварталів

поступається багатьом губернським. Торговий центр для великого району.

або в їх середині і виділялися серед фонової забудови більшим

Торгових підприємств – 283, фабрик і заводів – 227, дворів – до 5000, масштабом, більш високим рівнем акцентування (башточки, куполи, друкарень – 4, навчальних закладів – 37 з 4300 учнями». Місто в кінці кутові еркери). Більшість акцентних об'єктів становили численні банки, XIX – на початку XX ст. активно забудовується. На відміну від

готелі, театри, будинки аристократії і крупної буржуазії. Велику

найбільших міст країни тут не відбувається зміни містобудівного

архітектурно-художню цінність мають добре збережені малі архітектурні

масштабу. Як у середині XIX ст., у кінці ХІХ і початку XX ст.

форми к

інця XIX – початку XX ст. – козирки, ворота, огорожі, дорожні та

у Єлисаветграді переважно будуються 1-2-х поверхові об'єкти (до 3-х

тротуарні покриття. Вони можуть служити своєрідними еталонами для

поверхів на головних вулицях), різниця лише в тому, що в середині XIX

міст, де такі елементи міського середовища вже втрачені.

ст. такі будівлі споруджувалися рідко. Цей масштаб, який найбільшою

Розвиток економіки в кінці XIX – початку XX ст. зумовив розвиток

мірою відповідає параметрам нашого міста, його планувальної, об'ємно-

промислової архітектури, яка також має велику історичну та архітектурну

просторової структури, традицій побуту, зберігся в його центральній

цінність і добре збереглася: корпуси заводу «Червона зірка», пивзаводу, частині до наших днів.

лікеро-горілчаного заводу, колишніх млинів, залізничних мостів, віадуків, Особливу цінність має комплекс архітектурних об’єктів вулиць

депо, складів тощо. Підприємства виносилися на міські околиці, що слід

Дворцової, Великої Перспективної, Гоголя (Успенської), Архітектора

уважати

значним

досягненням

містобудівної

епохи,

оскільки

Паученка (Верхньо-Донської), Чорновола (Іванівської), Декабристів

в майбутньому створювалися можливості для розширення виробничих

(Інгульської), Шульгіних (Миргородської). Формувалося оригінальне

площ [24].

міське середовище і саме воно збереглося достатньо повно. До початку

Про Єлисаветград початку XX ст. у повному географічному описі

XX ст. значення культових будівель як візуальних і смислових орієнтирів-

країни під редакцією Семенова-Тяншанського йдеться: «У Єлисаветграді

домінант зменшується в зв'язку з розширенням території Єлисаветграда та

налічується за переписом 1897 року близько 61,5 тис. жителів, у т.ч.

деяким зростанням поверховості забудови.

близько 36 тис. православних і близько 24 тис. іудеїв. У місті

Новими домінантами, що з'явилися в кінці XIX – на початку XX ст., 10 православних храмів, в т.ч. 6-престольний Успенський собор. Є міська і

стали вежа ратуші, кірха, костел, дерев'яна церква на Ковалівському

земська лікарні, близько 40 навчальних закладів.

~ 7 ~

Торгових підприємств налічується в місті близько 525. Крім того, в

заводи, невеликі промислові підприємства, ярмаркові площі становили

Єлисаветграді збираються 4 ярмарки. Фабрик і заводів налічується понад

значну частину території міста і знаходилися на північ від житлових

200 з виробництвом товарів на суму понад 6,5 млн. руб. Місто

кварталів центральної частини міста.

відрізняється значним благоустроєм, має широкі бруковані вулиці, Цікавим, на думку Оксани Кецко, видається функціональне насичення

бульвар із тополь і білих акацій, обладнане водопроводом, освітленням, центральної

частини

міста.

Основна

адміністративна

функція

телефоном, а також трамвайним сполученням. Краща вулиця – Велика

концентрувалася в районі вулиці Великої Перспективної (міська дума, Перспективна» [24].

Міський громадський банк, Міська поліцейська управа, відділення банку

Протягом

1900–1910-х

років

місто

територіально

суттєво

тощо) та на сусідніх з нею вулицях: Гоголя і Успенська (поштово-

розширюється. Його населення з передмістями складає 100 тис.

телеграфна

контора,

міщанська

управа,

товариство

взаємного

мешканців. Цікавим джерелом вивчення архітектурного ландшафту міста

кредитування), Пашутінська (1-я поліцейська частина, розшукове

є план Єлисаветграда, складений міським землеміром П. Рябковим у 1913

відділення, повітове поліцейське управління, біржа), В. Пермська

році. Планувальна структура міста, показана на плані, збереглася до

(окружний суд ) [24].

нашого часу. План свідчить, що територія міста розрослася до залізничної

Місце концентрації культурного життя – Театральна площа (зимовий і

лінії на північ, де розмістилися товарна станція, військовий лазарет, літній театри, Офіцерське зібрання), вул. Дворцова (театри «Казка», казенний кінний завод, казарми обозного батальйону. На північ від цього

«Ілюзія», «Зірка», Громадське зібрання, Дворянське зібрання, товариство

району повинна була розміщуватися робоча слобідка – 4 ряди кварталів,

«Опора» та бібліотека).

що утворюють ділянку з регулярним плануванням вулиць. Їх напрямок

Навчальні заклади переважно були зосереджені в районі вулиці

збігався з напрямком вулиць центральної частини міста. На схід від

Петрівської (жіноча гімназія, чоловіча гімназія, дві жіночі приватні

робочої слобідки розмістилася система цвинтарів: Ковалівський, гімназії, кавалерійське училище, земське реальне училище, ремісничо-

лютеранський, єврейський, католицький, магометанський. Православний

грамотне училище. Готелі також розташовувалися в міському ядрі: Биковський цвинтар знаходився на північний захід від фортеці,

«Гранд-Готель», готель Коваленко, «Північний» (на вулиці Дворцовій), у цвинтарному яру. Можна зробити висновок про те, що задовільне для

«Росія», «Петербурзький», «Європейський», «Пасаж» (на вулиці Великій

здоров’я людей міське середовище намагалися створити не тільки шляхом

Перспективній). На Бобринецькому шосе розмістилися дачі буржуа і

благоустрою території, а й архітектурно-планувальними засобами –

чиновників: Емануеля, Гінзбурга, Зерцалова, Заславського та ін. Міський

виносом цвинтарів, шкідливих виробництв за межу міста. Крім робочої

сад служив головним місцем відпочинку городян.

слобідки у північній частині міста нові дачні та робітничі селища

У 1925 році, як стверджує С. Шевченко [73] (у 1926 році за версією

з’явилися у його південно-західній частині.

О. Кецко [24]) на колишньому плацу встановлено пам’ятник В. Леніну

Селище Велика Балка також отримало регульоване планування, (скульптор М. Манізер, архітектор С. Чернишов), а Дворцовий бульвар

з півдня обмежувалося Собачою балкою. Важливий компонент плану було перейменовано на Бульвар імені Леніна.

1913 року – великий район напівдачних кварталів південніше Пермського, У кінці 1920-х років на вільній території, поруч із залізничним

між фортецею, річкою Сугоклея та міським садом.

мостом,

швидкими

темпами

велося

будівництво

Зінов’євської

Ключовим елементом композиції району була площа для народних

(з 1934 року – Кіровської) районної електростанції (КРЕС). Вона

веселощів та ігор і прилеглий до неї з півдня циклодром. Основна частина

зводилася за планом ГОЕЛРО і до 1 травня 1930 року була здана

промислових підприємств концентрувалася в західній частині міста, на

в експлуатацію. Комплекс КРЕС, що містив головний корпус, греблю на

правому березі річки Інгул, на північ від Бикова – цегляний, пивоварний

р. Інгул і низку інших об'єктів, є цінною пам'ятка промислової архітектури

[24; 34].

~ 8 ~

У 1931 році почала давати вугілля шахта «Піонер». Біля шахти

виросло одне з найбільших у місті робочих селищ – Нова Балашівка. Завод

«Червона зірка» у довоєнний період було реконструйовано та розширено, на ньому працювало понад 12 тисяч робітників і службовців. Основна їх

маса з сім’ями осідала в селищі Новомиколаївка, яке збільшило свою

територію вдвічі, а також у новому селищі Новонекрасівка. Були розбиті

паралельно річці Біанці нові вулиці і квартали в селищі Балка. Виросли

нові квартали в селищах Кущівка, Новоолексіївка. Колишнє селище

Балашівка злилося з містом і органічно увійшло в його планувальну

структуру. Період конструктивізму представлений у міській архітектурі

переважно комплексом житлових будинків у кварталі між вулицями

К. Маркса (Вел. Перспективною), Володарського (Олександрівська, Центральна частина міста у 20-х – 40-х рр. На передньому плані – мікрорайон

Тарковського), Береславською (Єгорова), проспектом Комуністичним

«5/5» (фото 1942 р. [31])

(Студентський бульвар) [24].

Зінов’євськ був доволі «зеленим», його бульвари, сквери та парки

займали площу в 90 га. Бульварів налічувалося 10, скверів – два, а також

чотири парки та один міський сад. Бульвари, всі як один засновані

до 1917 року, наприкінці 1920-х років отримали досить гучні назви:

«Червоної гвардії» (колишній Міський бульвар на розі вулиць Маркса та

Леніна), ім. Воровського та Театральний (біля театру ім. Шевченка –

сучасний театр ім. М. Кропивницького), ім. Будьонного та ім. Леніна (біля

кавалерійської школи), ім. Шевченка (вул. Шевченка), сквер «Пахар» (біля

Ковалівського мосту) тощо. На утримання парків, скверів та бульварів

місто в 1931 році витратило понад 20 тис. крб., не маючи з них жодного

карбованця прибутку. Місця дозвілля та відпочинку обслуговували

53 робітники та службовці, отримуючи в середньому лише по 33 крб.

Вхід до бульвару ім. Леніна (фото 1942

р. [31])

щомісячної зарплатні [14].

У 1930 році був розроблений генеральний план розвитку міста. Згідно

з ним на місці скверу перед колишньою ратушею була утворена головна

площа міста з пам'ятником С. Кірову в її центрі (скульптор М. Манізер, архітектор В. Вітман). У передвоєнні роки в районі Новомиколаївки був

споруджений житловий комплекс три- і чотириповерхових будівель

селища авіаторів.

Отже, основні напрями розвитку архітектурного ландшафту нашого

міста в кінці ХІХ – першій половині ХХ століття в цілому співпадали

з тенденціями розвитку інших міст України.

Бульвар ім. Шевченка (фото 1941 р. [31])

~ 9 ~

Німецька окупація та дії партійних і радянських органів напередодні

й після окупації завдали місту великих матеріальних збитків. Було

зруйновано кілька десятків фабрик і заводів, громадських та житлових

будівель. Однак слід зазначити, що руйнувань у місті було значно менше, ніж в інших великих містах. Усе ж втрата будівель Дворянського зібрання, готелю «Петербурзький», понад десяти інших будівель XVIII – XIX

століть у центрі міста, трамвайного господарства та низки інших об’єктів

непоправна [31].

Після війни місто швидко відновлюється. Вже на початку 1950-х

років були відремонтовані всі пошкоджені будівлі, ліквідовані руїни.

Почалося будівництво двоповерхових будівель у районах вул.

Луначарського і Миру. Окремі малоповерхові житлові й громадські

будівлі споруджувалися на всій території міста.

У кінці 1940-х – на початку 1950-х років споруджуються три-, чотири-, п’ятиповерхові будинки на вул. К. Маркса. Їх архітектура, вирішена у формах стилю радянської класики, відображає пафос перемоги

над нацизмом і мирне творче будівництво. Особливо цікавими є житлові

будівлі на розі вулиць К. Маркса і Т. Шевченка (архітектор Б. Байтін) [24].

Протягом 1951

-1971 років населення міста подвоїлося. За цей час

було введено в дію близько 1 млн. кв. м. житлової площі, тобто в 1,5 рази

Мікрорайон Ковалівка, кінець 50-х – середина 60-х років [35]

більше, ніж було в дореволюційний період. Харківський інститут

«Укрміськбудпроект» у ці роки розробляє генеральний план міста з

урахуванням розміщення на нових територіях південного заходу житлових

багатоповерхових районів. «Перший такий район «Черемушки», –

зазначає Оксана Кецко, вирішений за принципом вільного планування

(архітектор А. Сидоренко), мав недостатню архітектурну виразність через

рівноповерховість забудови і деяку механічність у розміщенні будівель.

Цікавіше вирішені нові мікрорайони на вулиці Волкова. Тут вперше

застосована змішана п’яти- і дев’ятиповерхова забудова, впроваджене

мозаїчне оздоблення поверхні панелей в автоклавах [24].

У кінці 1960-х – початку 1970-х років на Рівненському шосе

побудовано великі промислові об’єкти – радіозавод і завод друкарських

машин.

Із середини 1950-х до середини 1990-х років у місті здійснюється

будівництво низки важливих адміністративних, навчальних та культурно-

побутових об'єктів. У 1954 – 1959 роках у формах радянської класики

зведено будівлю обкому партії (архітектори Л. Дворєц, В. Сікорський) на

вулиці К. Маркса на місці центрального скверу (до кінця 1940-х років там

розташовувався Успенський собор), ритмічно поставлені коринфські

Набережна Інгулу, вулиці Соборна та Велика Перспективна, 2018 [52]

~ 10 ~

колони портика входу, обробленого темною штукатуркою, вдало

контрастували зі світлою, облицьованою інкерманским каменем стіною.

У ці ж роки побудовано будівлю залізничного вокзалу. У формах

радянської класики виконані також фасади магазину «Дитячий світ»

(«Будинок взуття»), будівля дитячої бібліотеки ім. Гайдара (архітектор

В. Сікорський), будівля Вищої партійної школи, філармонії (архітектор

Л. Крейтор).

На початку 1960-х років почалося будівництво в формах

післявоєнного функціоналізму. Цікаво вирішено трьохповерхове кафе

«Юність» («Відпочинок») на розі вулиць К.

Маркса і В. Леніна (архітектор

Харкевич) на місці невеличкого скверу. Водночас, на думку Оксани

Кецко, слід вважати невдалими спроби застосувати деякі елементи

функціоналістичної

архітектури

в

будівлях

облвиконкому,

машинобудівного інституту, кінотеатру «Мир» (архітектор А. Сидоренко), будівлі магазину ЦУМ «Кіровоград» (пізніше – «Дитячий світ») (архітектор Л. Крейтор), для обробки яких використана керамічна плитка

[24]. Зі споруд 1970-х років слід відзначити будівлю готелю

«Київ», збудовану на місці торговельного комплексу «Пасаж», аеропорту

(архітектор І. Мединський), будівлю Будинку політпросвіти, проекти

Облсільгоспбуду (архітектори Щербина, Л. Крейтор), спортшколи на вул.

Я. Томпа (архитектори проекту – Ю. Карпушин і Ю. Регентов), універмагу

«УТО» на вул. К. Маркса.

Єлисаветградські мотиви

Вдало вирішувалися питання озеленення міста. У післявоєнний період

архітектурного ландшафту

розбиті нові парки: дендропарк (арх. В. Сікорський), парк ім. Пушкіна

Фото Ігоря Демчука

(архітектор О. Ввозний), парк ім. Космонавтів (архітектори А. Сидоренко, В. Сікорський), упорядковувалися старі парки і сквери .[24].

На мою думку, великою помилкою також було спорудження

У процесі розробки планів нового містобудівного розвитку

багатоповерхових адміністративних, громадських і житлових будівель у

Кіровограда у середині ХХ – на початку ХХІ століття архітектори

центрі міста (військовий комісаріат, дитяча поліклініка № 1, кілька

намагалися враховувати велику архітектурно-художню цінність забудови

п’ятиповерхових житлових будинків тощо), оскільки цим було завдано

центральних районів міста, шукали альтернативне рішення завдань

непоправної шкоди неповторному Єлисаветградському архітектурному

розвитку міста та збереження архітектурних, культурних цінностей, їх

ландшафту. Натомість мушу брати до уваги зауваження фахівців: «Якщо

підтримки новими об’єктами, генетичного зв’язку з історично

в більшості інші історичні міста єдиномасштабну міську тканину

сформованим середовищем. Проте, варто зазначити, що ці спроби далеко

зберегли фрагментарно, то Кіровоград зумів зберегти цю єдність

не завжди були успішними. Не можу не погодитись із зауваженнями

масштабу аж до нашого часу, що разом із високою збереженістю

Оксани Кецко [24] про те, що слід вважати невдалим рішення щодо

архітектурних деталей, малих форм та елементів благоустрою робить

створення великого простору в районі перетину вул. К. Маркса і р. Інгул, місто унікальним у цьому плані [24]».

оскільки воно спричинило дисонуючий контраст з інтимними

Отже,

архітектурно-планувальна

структура

Єлисаветграда,

інтер'єрними просторами вулиць центру міста, розчленувавши його

сформована в кінці ХІХ століття, збереглася до нашого часу, а загалом

історично сформовані частини Поділ, Пермське і Биково, які з'єднувалися

у нашому місті об’єктів старовинної архітектури є стільки, скільки їх не

між собою саме в цьому місці.

має більшість інших міст країни. На жаль, це не стосується фонтанів.

~ 11 ~

Мапа Кіровограда, 1942

(із кн. «Кіровоград у

роки окупації: життя

населення та окупантів»

[31])

Мапа Кіровограда,

1993 (із колекції

Мапа Єлисаветграда, 1914 (із колекції Юрія Євстратьєва)

Юрія Євстратьєва)

~ 12 ~

Архітектори нашого міста (кінець ХІХ – початок ХХІ століття) Нині загальновідомими є роботи єлисаветградського архітектора

І. Харитонов, Г. Межеровський, на посаді креслярів – І. Нагорний, Якова Паученка, які власне й формують неповторний історичний ансамбль

П. Кісєльов [44]. Слід також зазначити, що, за версією В. Поліщука, центру сучасного Кропивницького. Але в Єлисаветграді працювали також

у червні 1910 року М. Морозова на посаді головного архітектора змінив

інші архітектори.

Г. Пещанський [54, с. 37].

Документи І-го Будівельного столу Єлисаветградського земства, що

У березні 1914 року на посаду другого міського архітектора був

зберігаються в Державному архіві Кіровоградської області, свідчать про

запрошений Ю. Штідт. На початку 1914 року доля привела у наше місто

існування в місті потужної будівельно-проектної групи, яка на чолі

відомого київського цивільного інженера Миколу Яскевича, який отримав

з головним архітектором здійснювала перспективне плануванням міської

посаду міського інженера, проте наприкінці того ж року губернатор

забудови,

оформлення

дозволів

та

вела

планово-архітектурну

звільнив його з роботи як політично неблагонадійного. Газета «Голос

документацію на будівництво, контролем за якістю та дотриманням

Юга» у номері за 25 лютого 1917 року повідомляла про міського

правил будівництва, співпрацею з підрядними та постачальними

архітектора П. Віньковського та його помічників Я. Берненка та

будівельними компаніями.

А. Фастовського. У документах тих часів також знаходимо прізвища

За період з 1893 по 1914 роки в Єлисаветграді, за матеріалами

архітекторів Серпинського та Дубровінського [54, с. 36].

дослідження А. Надєждіна, змінилося дев’ять головних архітекторів.

У 1939 – 1945 роках, зокрема і під час окупації, архітектором

У 1893 році обов'язки головного архітектора виконував головний технік

працював Андрій Сидоренко [54, с. 12-13].

І-го Будівельного столу Павло Д'Раго, за ним ідуть архітектори Іван

Після Другої Світової війни міськими архітекторами Кіровограда були

Тупіцин (1894-1895), Олександр Лішневський (1895-1901), Іван Кішкін

Ізраїль Лернер, Борис Байтін, Андрій Сидоренко, Станіслав Дубицький, (1903-1904), Павло Барташевич (1904-1906), Дмитро Вальтер (1906-1907), Олександр Возний, Лідія Крейтор, Леонід Растригін, Анатолій Губенко, Кость Шестовський (1907-1909), Матвій Морозов (1909-1911), Петро

Леонід Рудьєв, Іван Помазан, Віталій Кривенко, Дмитро Путевець, Федоровський (01.02.1911-10.01.1913). Окрім того на посаді техніків

Григорій Литвин та Володимир Черній [54, с. 38]. Сьогодні головним

працювали

архітектори

В. Федоров,

М. Бузько,

І. Дубовицький,

архітектором міста є Вадим Мездрін.

І. Серпинокій, К. Рудьковський, І. Ренуха, на посаді архітекторів -

Олександр Лішневський

Яків Паученко

Петро Федоровський

Лідія Крейтор

Анатолій Губенко

Віталій Кривенко

~ 13 ~

Види і форми фонтанів: класифікація та тенденції розвитку

Обрамлення фонтанів відзначається стильовою спрямованістю

До настання ери електрифікації будівництво фонтану було можливим

архітектури різних народів і часів, починаючи від сивої давнини, коли

лише там, де є розташоване вище джерело водозабору (один із яскравих

фонтан споруджувався переважно тільки як джерело питної води. Пізніше

прикладів – ансамбль Петергофу). Наприклад, стародавні римляни для

поєднання струменів води з архітектурою, скульптурою і зеленими

постачання своїх фонтанів будували спеціальні резервуари – своєрідні

насадженнями стало одним із засобів створення різноманітних

водонапірні вежі. Сучасний фонтан джерела води не потребує.

декоративних і художньо-образних рішень в архітектурі і садово-

Циркуляція води здійснюється за рахунок спеціальної електропомпи.

парковому мистецтві.

Із цієї ж причини не потрібне його підключення до водогону [46].

Еволюцію фонтану, яка триває ще з початку людської діяльності [12; Оскільки криниці знаходилися в громадській власності, вони, як

46] Л. Обуховська наочно зобразила її послідовним ланцюгом (рис. 1).

правило, слугували місцем зустрічі мешканців населених пунктів, тому

Першим прообразом фонтану було джерело, оздоблене каменем руками

з часом набували художнього оформлення. Проте, говорячи про історію

первісної людини. Укладення кількох каменів у місці виходу джерела

розвитку форми фонтанів, потрібно зазначити, що їх утилітарне

сприяло тому, що вода звивалася струменем. Це було зручно для

значення зберігається до кінця ХІХ ст., оскільки у багатьох містах поряд

наповнення глиняних глечиків і дерев’яного посуду. Лише через

із криницями вони слугували основним джерелом водопостачання.

тисячоліття таке облицювання, зберігаючи утилітарне значення, набуває

Майстри ХХ ст., освоївши усі історичні форми, постійно шукали нові

естетичних рис. Джерела і криниці оброблюються кам’яними глибами; засоби виразності, надаючи воді нової привабливості. Красу струменів

з’являються водомети, прикрашені скульптурою. Водозабірними і

води, що підіймаються вгору або падають вниз, збагачуються

натяжними криницями можна було подавати ґрунтові води. Джерела

пластичними формами і скульптурними композиціями, знайшли спосіб

розміщували у трубчасті або стовбурні водозабори. Дещо пізніше

підкреслювати підсвічуванням у вечірній час [46; 63].

з’явилися помпи, за допомогою яких воду піднімали наверх.

Сьогодні виокремлюють два види фонтанів: струминні та

скульптурні [4]. Струминні фонтани прикрашають навколишній

ландшафт грою водних струменів, які створюють декоративний ефект.

Скульптурні фонтани споруджуються зі скульптурою чи іншими

декоративними елементами, через які стікає вода. Скульптурні фонтани

поділяють на об’ємні, фонові та пристінні. Форма декоративних

елементів – ваз, раковин, чаш – у таких фонтанах визначає рисунок води, що падає.

Окремим відгалуженням струминних фонтанів є світлокольоро-

музичні струминні фонтани [4], у яких подача води синхронізується

з музичним озвученням та зміною підсвічування водних струменів.

Виникає своєрідна феєрія, що чинить сильний емоційний та естетичний

вплив на людину.

За способом виведення води прийнято розрізняти [1]:

• фонтан водорозбірний – із виходом водопровідної труби із землі, Еволюція фонтану (розробила Л. Обуховська)

оточений чашею, з якої люди брали воду для вжитку;

• фонтан куншт – із сюрпризом або якоюсь розважальною забавою;

~ 14 ~

• фонтан менажерний (франц. – зберігати) – тип фонтану

все більш універсальним, не підкоряється певним стильовим напрямам.

з порожнистими струмами, що б’ють через великі кільцеві прорізи із

Тому простежується значна різноманітність форм та загальних образних

спеціальними вставками всередині них. Завдяки цьому економиться

рішень. Але в той же час слід уникати типовості у формоутворенні

вода, що й зумовило назву фонтану;

фонтанів. Зважаючи на зазначене, можна окреслити такі тенденції:

• фонтан нішовий – розташований у трельяжній ніші, яка

• створення поліфункціонального об’єкту (поєднання різних за

фланкована парковими насадженнями.

призначенням функцій у композиційно завершену і цілісну форму) з

У залежності від категорії складності фонтани класифікують на: домінуючим типом фонтану. Наприклад, огороджувальні стінки

• статичні фонтани – звичні для всіх традиційні фонтани з

фонтанів одночасно можуть бути використані як сидіння лав та ємність

рівномірною течією струменів і постійним підсвічуванням;

квітників для землі. Або поєднання в одному об’єкті, наприклад, трьох

• динамічні фонтани – висота і потужність струменів у цих фонтанах

функцій, але з однією типологічною ознакою – водною, а саме: фонтану, змінюються відповідно до спеціально написаної програми. Фонтан

бювету і каскадного водоспаду;

«танцює», стає набагато більш видовищним, ніж статичний.

• парадоксальне формоутворення, яке полягає в ускладненні форми

Підсвічування струменів і водного дзеркала постійне;

фонтанів на основі поєднання багаточисельних простих геометричних

• світлодинамічні фонтани – ще ефектніші, оскільки до танцю

форм і фігур, що сьогодні користуються попитом серед засобів дизайну в

струменів додається гра світла. Прожектори різних кольорів спалахують

різних сферах художньо-проектної діяльності;

і гаснуть, доповнюючи і збагачуючи красу водної динаміки;

• використання сучасних матеріалів і технологій (електропомпи,

• світломузичні фонтани – найскладніші і найкрасивіші. Партитура

високотехнологічне інженерне обладнання, аудіоустановки, спеціальні

динаміки струменів і світла програмується під певний музичний

герметичні освітлювальні пристрої, кольорові світлофільтри тощо). Для

супровід, створюючи видовище, подібне до танцю. На кожен музичний

зведення фонтанів слід використовувати красиві, довговічні матеріали

фрагмент розробляється своя унікальна програма.

(граніт, чавун, кераміку). За умови влаштування фонтану з бетону

За зовнішнім виглядом фонтанів, що складався історично, і їх

доцільно робити їх збірними із залізобетонних деталей, утримуючись від

аналізом на візуальному та когнітивному (пізнавальному) рівні

штукатурення, яке з плином часу руйнується [46].

сприйняття здійснена спроба класифікувати фонтани за художньо-

Зважаючи на те, що на даному періоді свого розвитку Україна

образним рішенням (на чому не зупинялися інші дослідники), а саме

активно виходить на міжнародну арену, зовнішній вигляд міст, особливо

виділено такі:

густонаселених, має вирішальне значення. Одним із ключових елементів у

• архітектурні (як невелика споруда або її частина, елемент декору); процесі формування враження від міст є малі архітектурні форми, які

• визначено фігурні (сюжетні) – постаті людей, тварин, міфічних

супроводжують мешканців міста і його гостей на кожному кроці.

істот;

Найбільш показовим серед них є фонтан. По-перше, через свої

• абстрактні (алегоричні, асоціативні);

здебільшого значні розміри, а, по-друге, тому що певною мірою є

• геометризовані (мінімалістичні) [46].

візуально кінетичною формою, яка привертає увагу, а водний потік

Тенденції розвитку малих архітектурних форм, зокрема фонтанів, в

дозволяє розслабитися. Проте, як зазначає Л. Обуховська [46], основному, зводяться до наслідування сучасних форм в архітектурі; обов’язково слід ураховувати, що він може бути і в основному є

загалом немає певних стильових напрямів, у яких вирішуються сучасні

повноцінною завершеною сучасною композицією. Тому його формування

малі архітектурні форми. Формоутворення у міському середовищі стає

має носити комплексний характер.

~ 15 ~

Фонтани в ландшафті нашого міста: історико-архітектурний аналіз

Перший фонтан в Україні з’явився на Хрещатику у 1843 році. У

нашому місті це сталося лише через 50 років [54].

У кінці ХІХ та перші два десятиліття ХХ століття в місті було

збудовано сім фонтанів у громадських місцях:

1) на бульварі перед міською управою (нині площа Героїв Майдану) 2) перед жіночою гімназією (зараз педуніверситет),

3) біля головного корпусу лікарні Червоного хреста на вулиці

Костельній,

4) на території торговельного комплексу «Пасаж» на вул. Великій

Перспективній,

5) на подвір’ї Громадського зібрання на вул. Дворцовій,

6) на Дворцовому бульварі між вулицями Кавалерійською, Дворцовою та Бульварною;

7) у парку в Робітничій слободі (Новомиколаївка);

У цей час з’являються фонтани і на подвір’ях приватних будинків

єлисаветградців.

Спорудження

фонтанів

у

Єли-

сав

етграді стало можливим завдяки

будів

ництву водогону (1990–1893) [74],

у фу

нкціонуванні якого значну роль

відіг

равала водонапірна вежа, яка була

роз

ташована

в

районі

вулиці

Берес

лавської (Єгорова) та Пашутінської

(на

місці сучасної пожежної частини).

Вежу було зруйновано німецькими

військами у січні 1944 року [31].

Перший міський фонтан

Водонапірна вежа, 1901 [49]

(із колекції В.Петракова)

~ 16 ~

1922 року розпочинається новий період у розвитку архітектурного

ландшафту нашого міста. З одного боку, це спричинено будівництвом та

реконструкцією кількох промислових підприємств, а з другого – масовим

і системним озелененням міста, яке набрало особливо потужних темпів

у середині 30-х років. Усе це вплинуло і на форми фонтанів. Першим

фонтаном, збудованим у руслі архітектурного стилю конструктивізму, був фонтан на території Зінов’євської районної електростанції, яку було

здано в експлуатацію в 1930 році [35]. У середині 1930-х років було

відкрито ще два фонтани у такому ж стилі: у сквері ім.

В. Воровського на

вул. В.

Леніна та у сквері ім. Декабристів на розі вулиць К. Лібкнехта

і Декабристів.

У 1936 році під час реконструкції території перед будівлею

міськвиконкому (колишня міська дума) міський бульвар було повністю

знищено, а на його місці влаштовано площу ім. С. Кірова (Кострикова), у центрі якої відкрито пам’ятник відомому більшовицькому діячеві, а по

боках –

Один із перших фонтанів у парку ім. Леніна (із фондів ДАКО) два фонтани у стилі, що більше нагадував дореволюційний

ренесанс із елементами неокласичного.

З другої половини 1940-х до кінця 1960-х років у Кіровограді, як і в

інших містах країни, спостерігався справжній фонтанний бум. У це

двадцятип’ятиріччя була побудована значна кількість фонтанів. Вони

розташовувалися не лише в парках і скверах, біля адміністративних

будівель, але й на територіях крупних промислових підприємств, лікувальних установ. Усього мною спільно з активістами групи

«Краєзнавство: центральний регіон» [35] із використанням мапи

Ю. Євстратьєва було нараховано 25 споруджених у ці роки фонтанів:

- у парку ім. В. Леніна – 6;

- біля Будинку офіцерів на вул. Шевченка – 2;

- у сквері авіамістечка (Новомиколаївка) – 1;

- у каскадному сквері біля обласного суду – 2;

- у сквері на території заводу «Червона зірка» – на розі вулиць

Один із фонтанів на пл. ім. Кірова (фото М. Селюченка [29]) Київська та Орджонікідзе (Ельворті) – 1;

У довоєнні роки, як зазначає О. Степанова [65], було збудовано

- на території міської лікарні № 1 на фортечних валах – 1; фонтан на бульварі ім. В. Леніна (майбутній парк ім. В. Леніна).

- на території міської лікарні № 3 на вул. Леніна –1;

Ймовірно, це був знаменитий хлопчик із лебедем. Його скульптуру,

- на території обласної лікарні (сучасна дитяча обласна лікарня) на

напевно, було замовлено у відомій київській майстерні, про яку йшлося вул. К. Лібкнехта (Преображенській) – 1; вище

- на території обласної психіатричної лікарні – 1;

(див. с. 6).

Отже, всього у період із 1922 до 1945 року, за наявними даними,

- на території будинку відпочинку біля міського саду – 1;

у місті було споруджено шість

- на території центрального ринку – 1;

фонтанів. Відомостей про руйнування

- у сквері на розі вулиць К. Маркса і В. Леніна (на цьому місці нині –

якогось із них у період Другої світової війни немає.

торговельний центр «Манхеттен») – 1;

~ 17 ~

- у старому центральному сквері на вул. К. Маркса (на місці

Успенського собору) – 2;

- у новому центральному сквері на вул. К. Маркса – 2;

- у піонерському таборі «Сосновий бір» (Новомиколаївка) – 1;

- на території дошкільного навчального закладу № 22 на вул.

Комарова – 1.

Фонтан у сквері авіамістечка (із колекції Ю.Тютюшкіна)

Протягом 1970-х – 1980-х років спорудження фонтанів тривало

приблизно за тими ж напрямами, що і раніше, але можна говорити про

урізноманітнення їх форм та першу спробу влаштування фонтану

у природній водоймі. Усього було відкрито 15 фонтанів:

Фонтан у каскадному сквері (із колекції Ю.Тютюшкіна)

- у сквері біля Ленінського райкому КПУ (музичне училище) на

вул. Уфімській (Маланюка) – 2;

- біля Кіровського райкому КПУ (відділ поліції) на вул. Жовтневої

революції (Вокзальній) – 1;

- на території автобусного парку на вул. Аерофлотській – 1;

- біля профтехучилища № 8 на вул. Конєва – 1;

- біля дошкільного навчального закладу № 70 на вул. Яновського – 1;

- біля кінотеатру «Хроніка» на вул. Полтавській – 1;

- у парку ім. 50-річчя Жовтня (дендропарк) на ставку – 2;

- біля заводу «Друкмаш» на вул. Ровенське шосе (Героїв України) – 1;

- у парку ім. Пушкіна (Козачий острів) – 1;

- на річці Інгул у районі набережної (комплекс фонтанів) – 1;

- біля УТО «Кіровоград» на вул. К. Маркса – 1;

- на території авіаремонтного заводу (Новомиколаївка) – 1;

- біля дитячої поліклініки № 1 з боку вул. Леніна (Паученка) – 1.

Один із фонтанів парку ім. 50-річчя Жовтня [71]

~ 18 ~

Відомостей про будівництво в Кіровограді фонтанів у 1990-ті роки

знайти не вдалося. Починаючи з 2001 року, таке будівництво

поновлюється. Вперше фонтани відкриваються на території храмів, біля

магазинів та відновлюється після майже сторічної перерви їх спорудження

в приватних оселях. Усього мною виявлено 27 фонтанів у громадських

місцях:

- на території Спасо-Преображенського собору – 3,

- на території Благовіщенського собору – 1,

- біля університету КІРУЕ (сьогодні – інститут «Україна») на площі

Дружби народів – 1;

- на території ПРАТ «Кропивницький олiйноекстракцiйний завод»

на вул. Урожайній – 2;

- на території Дендропарку – 4,

- біля магазину «Візит» на вул. Вокзальній – 5,

- біля

магазину «Візит» (сучасний «Файно маркет») на

вул. Архангельській (Червоногвардійській) – 1,

Комплекс фонтанів на річці Інгул у районі набережної (фото Ю. Тютюшкіна)

- біля магазину «Копілка» на розі вулиць Соборна та Велика

Перспективна – 1,

- біля БК «Авіатор» на Новомиколаївці – 1,

- біля психоневрологічного інтернату на Кущівці – 1,

- «Наталка Полтавка» на вул. Дворцовій – 1,

- біля готелю «Марія» на вул. Комарова – 1,

- на території кафе «Колізей» на пров. Річковому – 1,

- на території кафе «Мурай» – 1,

- на території Льотної академїї – 1,

- на території бізнес-центру «Єлисаветград» – 1,

- на території кафе «D.V.A. coffee» – 1.

а також кілька приватних, точну кількість яких установити не вдалося.

Слід зазначити, що із цієї кількості фонтанів лише один («Наталка

Полтавка») було побудовано за бюджетні кошти.

Отже, періодизацію спорудження фонтанів у нашому місті можна

окреслити так:

І етап: 1893 р. – початок 1920-х рр.

ІІ етап: 1922 р. – середина 1940-х рр.

ІІІ етап: друга половина 1940-х рр. – кінець 1960-х рр.

ІV етап: 1970-ті рр. – кінець 1980-х рр.

Фонтан «Пантери» (фото В. Неділька)

V етап: 1991 р. – наші дні.

~ 19 ~

Кількість фонтанів*

Етап

І

ІІ

ІІІ

ІV

V

Разом

Кількість споруджених

фонтанів

7

6

25

15

27

80

* Наведено кількість фонтанів, споруджених у громадських місцях

У Дендропарку (фото С. Васюка)

На території Спасо-Преображенського собору (фото автора)

Стосовно питання про функції фонтанів варто навести думку Леоніда

Багацького: «Фонтани – то не лише гола естетика, вони мають і чисто

практичну функцію. Ганна Дмитрян при лікарні святої Анни поставила їх

більше для кондиціювання повітря в палатах, ніж для чогось іншого.

Фонтан на Бульварі виконував ту ж функцію для міської думи. Наприкінці

60-х років минулого століття перед медсанчастиною № 4 «Червоної зірки»

був скверик із фонтаном, що освіжав атмосферу в розміщеній поряд

«термічці». Отже, варто додати трохи суворої фізики до ностальгійної

лірики з товстими купідончиками, русалками, лебедями і т.д.» [35].

Гадаю, слід узяти до уваги ці слова, хоча, мені, далекому від фізики

фахівцю, важко зрозуміти наскільки значним є вплив водних споруд на

температуру повітря і рівень його вологості всередині розташованих

поряд будівель. У будь-якому разі мені більш значущими видаються

естетичні аспекти фонтанів. Саме вони найбільше впливають на

формування і розвиток особистості тому безпосередньо пов’язані

Біля магазину «Візит» на Ковалівці (фото автора)

з виховною та психологічною функціями фонтанів.

~ 20 ~

ФОНТАНИ НА ОБ’ЄКТАХ ЛАНДШАФТНОЇ АРХІТЕКТУРИ

МАЙДАНИ, ПАРКИ, СКВЕРИ

Площа Героїв Майдану (Міський бульвар, бульвар Червоної гвардії, площа ім. Кірова, площа Велика) Міський бульвар (1893 – 1922), бульвар Червоної гвардії (1926 - 1936) Перший єлисаветградський фонтан відкрили одночасно з міським в

одогоном

17 травня 1893 року на Міському бульварі перед міською управою (нині площа

Героїв Майдану). «Близько одинадцятої години служіння в Успенськ

ому соборі

закінчилося і хресний хід на чолі з хоругвами і духовенством попрямував до

фонтану. (…) Після закінчення молебня міський голова відкрив ключем фонтан

і маса струменів вирвалася на волю, спадаючи міріадами алмазних блискіток, одночасно пущені були струмені з трьох розташованих поблизу

бульвару

пожежних кранів. Тріск води, що вихоплювалась з пожежних шлангів, звуки

гімназійного оркестру, що виконував «Боже Царя Бережи!», спів соб

орного хору –

все злилося разом і посилювало торжество» (Олександр Пашутін. «Історичний

нарис м. Єлисаветград») [48]. Це, здається, єдиний уривок, як зазначає

О. Степанова, де міський голова дозволив собі вдатися до емоцій, зазвичай він

тільки повідомляє факти. Здається, Олександр Пашутін, який відкрив ключем

фонтан, був зачарований цим видовищем, як і усі інші містяни [65].

Фото з колекцій

Віктора Патракова та

Міський бульвар на мапі 1913 року

Юрія Тютюшкіна

~ 21 ~

Фонтан та ресторан

«Модерн» на мапі

Зінов’євськ, кінець 1920-х років

Фото з колекції Юрія Тютюшкіна

~ 22 ~

Площа ім. Кірова у 1936 – 1971 роках

Фото з колекції Ю. Тютюшкіна

Реконструкцію Міського бульвару було розпочато 1935 року і завершено влітку

1936 року. Згідно з проектом усі дерева викорчували, три чверті площі залишилися

без будь-якої рослинності й були заасфальтовані. На місці фонтану встановлено

пам’ятник С. Кірову (скульптор М. Манізер, архітектор В. Вітман) [24], ліворуч і

праворуч від якого влаштовані невеличкі сквери з катальпами та липами. Кілька тих

катальп ростуть там і сьогодні. Кожен сквер мав фонтан. Форма і скульптурні

елементи фонтанів існували до середини 1971

року.

Під час німецької окупації (1941–1944), згідно з рішенням Кіровоградської

міської управи [31], площа з початку жовтня 1941 р. до середини січня 1944 р. мала

назву «Велика».

Основа планування території площі не змінилася до наших днів.

Фото з колекції А. Морозова

Фото з колекції Ю. Тютюшкіна

~ 23 ~

Фонтани

Фото з колекції

и

Ю. Т

ютюшкіна

Місця розташування фонтанів на мапі 1955 року

(із кол. Ю. Євстратьєва)

~ 24 ~

Фото з колекції

Ю. Тютюшкіна

~ 25 ~

Площа ім. Кірова у 1972 – 1987 роках

Після реконструкції площі (друга половина 1971 р. – середина 1972 р.) було нарізано нові контури

скверу, встановлено нові бордюри і поребрики, суттєвих змін зазнали фонтани. Із них зникли скульптури, з’явилися металеві конструкції, змінилася форма струменів.

Фото Ніни Єфіміщ

Фото Василя Ковпака

Фото 1984 р. (із кол. Е. Малюк)

~ 26 ~

Фото Івана Корзуна

~ 27 ~

Площа ім. Кірова (1988 – 2014), площа ім. Героїв Майдану (з 2014) Сучасного вигляду площа набула після реконструкції 1987–1988 років (автори

проекту – архітектори Олександр Постолатій та Володимир Рак). Тоді було

замінено асфальтове покриття на бетонну кольорову бруківку, установлено нові

ліхтарі та повністю перебудовано фонтани (це стосується як їх форми , так і

ландшафтного аспекту). У процесі проектування фонтанів також брав участь Іван

Мединський..У лютому 2014 року було демонтовано пам’ятник С. Кірову, а площа

отримала нову назву – Героїв Майдану.

Фото з колекції

Ю. Тютюшкіна

Фото із сайту “КirКat” [71]

Фото 2016 року [51]

Володимир Рак

Олександр Постолатій

~ 28 ~

Фото з інтернет-видання

«Тусовка»

Фото Євгенія Ткачука

Фото Віталія Неділька

2011 – 2017

~ 29 ~

2011 – 2018

Фото Віталія Неділька

Фото з сайту «Знай Україну!»

Фото Олени Андрєєвої

~ 30 ~

Площа ім. Б. Хмельницького (сквер ім. Декабристів) Фонтан у сквері імені Декабристів (з 1995 року – площа

ім. Б. Хмельницького) споруджено на початку 1930-х років

у формах стилю конструктивізму. У середині 1960-х років

фонтан було занедбано, а на початку 1970-х ліквідовано згідно

з проектом реконструкції скверу.

Сквер Декабристів

на мапі 1942 року [31]

Фото з колекції І. Малюк

Місце колишнього фонтану на сучасній мапі

~ 31 ~

Театральний сквер (сквер імені В. Воровського)

Фонтан у сквері імені Вацлава Воровського споруджено в середині 1930-х

років також у формах стилю конструктивізму. Ліквідовано в 1944 році у зв’язку

з відкриттям на цьому місці пам’ятника радянським воїнам.

Місце колишнього

фонтану

(фото 2017 р.)

Кінець 1930-х

років

Фото М. Царьова, 1939

Фото з колекції Ю. Тютюшкіна

~ 32 ~

Парк ім. Я. Крючкова (парк Ельворті) Під час облаштування Робітничої слободи (сучасна Новомиколаївка) у 1904 році брати Ельворті

піклувалися не лише про житло та освіту (будівництво школи № 3 у 1914-1916 роках [54, с. 18.]), а й

про дозвілля робітників. Тому був закладений парк, який пізніше отримав ім’я директора «Червоної

зірки» Якима Крючкова (цей топографічний об’єкт описує Ю. Матівос у своїй книзі «Вулицями

рідного міста» [40]). Парк став певним уособленням національної приналежності Ельворті – алеї були

влаштовані у формі прапору Великої Британії. Планування парку збереглося до наших днів.

Точну дату спорудження фонтану встановити не вдалося, але 1913 року він уже існував, оскільки

на мапі було позначено вулицю Фонтанну. Такий цілком логічний висновок зробив Юрій Тютюшкін

разом із припущенням про наявність у місті двох однакових фонтанів (на Міському бульварі та

в парку в Робітничій слободі).

Друге припущення, яке видається Ю. Тютюшкіну малоймовірним, полягає в тому, що у 1936 році

під час побудови площі ім. Кірова на території Міського бульвару ск

ульптуру з фонтану було

Парк на мапі

перенесено до парку ім. Крючкова.

1913 року

Ігор Світецький вважає, що скульптури на цих фонтанах

не були однаковими.

Мені ж усі три версії видаються достатньо ймовірними.

У другій половині 1940-х років скульптура з фонтану

з якихось причин була демонтована.

У середині 1980-х років він уже не функціонував, але

зберігався в належному стані. У кінці 1990-х років, як згадує

Антон Потєхін, фонтан був пофарбований у блакитний колір

з білими фрагментами [35].

Фонтан було ліквідовано під час будівництва на його місці

Храму Успіння Пресвятої Богородиці (2009–2014) [60].

Парк на мапі

1942 року

Фото 1937 року

(із колекції

Ю. Тютюшкіна)

~ 33 ~

Фото

1942 року

[31]

Світлини 1950-х –

1980-х років

(із колекції

Ю. Тютюшкіна)

1954

~ 34 ~

Центральний сквер

Старий центральний сквер (1949–1955) Між вулицями К. Маркса, Тімірязєва, Гоголя та провулком Центральним знаходився

собор Успіння Пресвятої Богородиці (кінець ХVІІІ ст.) – один із найвеличніших в Україні.

Собор, незначно пошкоджений під час бомбардування радянською авіацією в 1943 році

(пробито лише купол і пошкоджено частину стіни, але бомба не розірвалася і була

знешкоджена саперами), зруйновано, за інформацією В. Петракова, у 1947 році [49, с. 167].

На території собору з 1949 до середини 1955 року розташовувався центральний сквер.

У цьому сквері було споруджено кілька скульптур тварин та два фонтани. У 1953 році на

центральній клумбі скверу було відкрито пам’ятник Богдану Хмельницькому. Ю. Матівос

стверджує, що його автором був І. Кавалерідзе, який анонімно виготовив його у Львові [41].

Сквер був закритий у середині 1955 року у зв’язку з початком будівництва приміщення

обласного комітету Комуністичної партії України (архітектори Л. Дворєц, В. Сікорський)

[24], завершення будівництва та введення в експлуатацію – перший квартал 1959 року [13]).

Пам’ятник та інші скульптури до кінця 1955 року було перенесено на територію нового

центрального скверу. Доля фонтанів на сьогодні невідома. Напевно, їх було ліквідовано.

Фото 2016 року [51]

1954

Фото

із фондів ДАКО

План-схема

скверу,1954

(рис. Ю. Євстра-

тьєва)

~ 35 ~

1954

Фото з

колекції Ю.Тютюшкіна

1953

Фото

з фондів ДАКО

На цьому фото

на задньому

плані в лівій

частині видно

другий фонтан

Із газ. «Кіровоградська правда», 1953

~ 36 ~

Новий центральний сквер (із 1955 року) У кінці 1955 року центральний сквер перенесено на місце, де він

Із газ. «Кіровоградська правда», 1953 [35]

розташований і нині. Спочатку на новий, дещо вищий постамент було

встановлено скульптуру Богдана Хмельницького та скульптурні комп

озиції

зі старого скверу – «Ведмеді» та «Олень». Пізніше ліворуч і праворуч пам’ятника

були споруджені два фонтани однакової форми зі скульптурами козлів , що

простояли там до кінця 1960-х років.

Після знесення будівлі обкому комсомолу та бухгалтерської

школи

і встановлення на її місці в 1970 році пам’ятного знаку «Дошка пошани до

100-річчя від дня народження В.І. Леніна» сквер збільшив територію та в

тратив

усі свої скульптури, зокрема й пам’ятник Б. Хмельницькому, який начебто був

перевезений у художню майстерню для реставрації. Долю його мені встан

овити

не вдалося.

Центральний сквер протягом кількох десятиліть був улюбленим

місцем

відпочинку містян. Сьогодні ж у нього дещо інший вигляд, він надмірно

заповнений торговель

ним

и

паві

льйон

ами

та кі

оска

ми,

не

має

ж

одного ф

онтану

чи

План-схема скверу, 1960

статуї.

Пам’ятник на новому місці,

1955 (із фондів ДАКО)

Фото середини 1960-х років (із фондів ДАКО) Фото з колекції Віталія Неділька

~ 37 ~

1958

1956

Фото з колекції

Ю. Тютюшкін а

Фото з колекції

В. Неділька

~ 38 ~

Фото з колекції

1959

Юрія Тютюшкіна

Із колекції І. Сороки

1960

Кінець 1960-х років (фото з колекції Олександра Каюди)

~ 39 ~

Сквер на розі вулиць К. Маркса та В. Леніна (торговельний центр «Манхеттен») Сквер на розі вулиць К. Маркса (Великої Перспективної) та В. Леніна

(Архітектора Паученка) навпроти площі ім. С. Кірова існував із середини 1940-х

років до початку 1960-х років. 1963 року на його місці було побудов ано кафе

«Юність» («Відпочинок») у стилі післявоєнного функціоналізму [24]. Нині у цій

будівлі розташовано торговельний центр «Манхеттен».

Фонтан у сквері був невеличкий за розміром і мав форму п’ятикутної зірки.

Споруда (у лівій частині світлини), на місці якої

було влаштовано сквер (фото 1942 року [31])

Кафе «Юність» під час будівництва (1963)

Рисунок із газ. «Кіровоградська правда»

Сквер узимку – середина

1950-х років (із колекції

Фото із фондів ДАКО

Юрія Тютюшкіна)

~ 40 ~

Фото

2016 року [51]

Фото

з колекції

Ю. Тютюшкіна

~ 41 ~

Ковалівський парк (Дворцовий бульвар, бульвар ім. Леніна, парк ім. Леніна)

Дворцовий (Ковалівський) бульвар (1850 –1926)

У 1850 році, як зазначається в містобудівному аналізі [24], були розділені під забудову

нові квартали на Ковалівці. З огляду на близькість до центру міста, це колишнє передмістя

поступово стає одним із найбільш респектабельних районів Єлисаветграда. За

розпорядженням військового керівництва при будівництві споруд штабного і палацового

корпусів було закладено Дворцовий (Палацовий) або Ковалівський парк або бульвар.

У центрі бульвару розташовувався тренувальний плац кавалерійського училища, а в

зеленій частині у другій половині 1890-х років було споруджено кілька павільйонів та

фонтан із скульптурною композицією (дівчина і хлопець, що тримають

парасольку), який

функціонував до початку реконструкції бульвару в середині 1925 року .

00

Фото з колекції «Елисаветград (Кировоград)» [70]

Фото з колекцій Віктора Петракова та Юрія Тютюшкіна

~ 42 ~

Бульвар ім. Леніна (1926–1949)

У 1926 році у центрі бульвару було відкрито пам’ятник

В. Леніну (скульптор М. Манізер, архітектор С. Чернишов) [24], тоді ж бульвар отримав його ім’я. За іншою версією [73] пам’ятник

було встановлено у листопаді 1925 року.

У довоєнні роки, як зазначає О. Степанова [65], там було

збудовано фонтан. Ймовірно, це був знаменитий хлопчик із

лебедем.

Під час німецької окупації (1941–1944) бульвар не змінив свого

вигляду, якщо не брати до уваги знятої в серпні 1941 року

з п’єдесталу та відправленої на переплавку статуї В. Леніна.

Після війни пам’ятник поновили на тому ж місці, а також

наповнили бульвар скульптурами спортсменів і спортсменок.

З’явилися там також два пам’ятники: «Ленін і Сталін», «Сталін

і Горький».

Бульвар ім. Леніна (фото 1941 року [31])

Фото із фондів ДАКО

Фото із колекції Ю. Тютюшкіна

~ 43 ~

Світлини з фондів ДАКО

Парк ім. Леніна (1949 - 1993) У 1949 році бульвар імені Леніна став парком того ж імені [73]. Із кінця 1940

-х до

початку 1960-х років парк поповнився кількома фонтанами.

У середині 1960-х років на території парку функціонувало сім фонтанів.

Найоригінальнішим із них можна вважати фонтан-ставок «Волго-Донський канал», відкритий 1952 року біля пам’ятника В. Леніну.

Ось як його описує Сергій Шевченко: «На цьому місці

будівельники обладнали бетонні впадини, що зображували

Каспійське і Чорне моря, відрізки річок Волги і Дону,

з’єднали їх каналом, наповнивши водою, і запустили їх

велику рибу – коропів та карасів либонь до кілограма

вагою кожен. З ранку до вечора юрмилися навколо

«каналу» малеча й дорослі, не пригадую випадку, щоб

хтось намагався зловити рибину чи кинути у воду якийсь

предмет [73]».

Парк став найулюбленішим місцем відпочинку містян

і залишався таким до середини 1990-х років.

Фото 1959 року (із колекції Юрія Тютюшкіна)

~ 44 ~

Фото 1950-х – початку 1960-х років

(із колекції Юрія Тютюшкіна)

~ 45 ~

1958

Фото 1950-х – початку 1960-х років

(із колекції Юрія Тютюшкіна)

~ 46 ~

Фото 1950

-х років

(із колекції

Юрія Тютюшкіна)

Лебеді з цього фонтану «відлетіли» на початку 1970-х років.

Мабуть, наш клімат їм не до вподоби. На подібному фонтані

у Львові вони сидять і сьогодні.

~ 47 ~

Фонтан на алеї з боку вул. Фрунзе. Фото початку 1950

-х років (із колекції Ю. Тютюшкіна)

Фото автора

Фото із сайту «Кіровоград: історичні фото»

Фотореконструкція фонтану біля філармонії за описом містян та теперішній вигляд цього місця (після ліквідації фонтану тут тривалий час розташовувалася карусель)

~ 48 ~

Фото 1960-х – початку 1980-х років (із колекції Юрія Тютюшкіна)

Фото Івана Корзуна, 1983 [30]

~ 49 ~

Ковалівський парк

У 1993 році парку рішенням Кіровоградської міської

2018

ради повернули одну з перших назв. Він став Ковалівським

і того ж року був переданий на баланс Ленінської районної

ради, яка, отримавши права на цей парк, передала його

приватному підприємцю на правах оренди. Із

того часу

починається період занепаду парку.

Не змінила ситуацію й ухвалена міською радою в

квітні 2010 року постанова про скасування рішення міської

ради від 1993 року, яким Ковалівський парк передавався

Ленінській районній раді [32], і кілька затверджених

депутатами проектів реконструкції парку.

На початку 1990-х років на території парку залишалося

два фонтани: хлопчик із лебедем (праворуч від пам’ятника

Леніну перед входом на алею) та фонтан у формі чаші в

лівій частині парку, на алеї серед дерев. Хлопчик із

лебедем функціонував до 2010 року і був ліквідований із

Фото Юрія Тютюшкіна

незрозумілих причин. Другий же фонтан не працював

понад тридцять років і лише у 2011 році був

відремонтований за рішенням міської ради, що додає

стриманого оптимізму щодо майбутнього цього парку.

2017

2010

2011

2009

Фото Віталія Неділька

~ 50 ~

Цей фонтан, побу

дований у 1949 році,

є єдиним у Ковалівському парку та єдиним

найстарішим працююч

им фонтаном у місті.

Фото Тетяни Смирнової, жовтень 2018 року

Фото Ірини Жосан,

вересень 2018 року

Рисунки В'ячеслава Ємельянова

Фото Юрія Тютюшкіна, жовтень 2018 року

~ 51 ~

Каскадний сквер

Справжнім

витвором

мистецтва

архітектора

Володимира Сікорського став каскадний фонтан, який

фу

нкціонував із кінця 1950-х до середини 1970-х років на

території Каскадного скверу біля обласного суду. Каскад

басейнів розпочинався із струминного фонтану на

майданчику, розташованому в 50-ти метрах ліворуч від

школи № 10 (нині – лікарня Святого Луки), і спускався

вниз до вулиці Яна Томпа (Верхня Пермська). Шість

басейнів із водою були розміщені один над одним таким

чином, що вода з верхніх басейнів постійно стікала в

нижні. Фонтан споруджено у стилі конструктивізму.

П

аралельно фонтану (на 30 метрів ближче до будівлі

обласного суду) розташовувався каскад терас із клумбами

і газонами.

Тривалий час сквер був одним із улюблених місць

відпочинку містян. З кінця 1970-х років фонтан перебував

у занедбаному стані. У 1991 – 1993 роках на місці фонтану

було споруджено будівлю обласної прокуратури, а від

скверу залишився лише каскад терас, на яких уже понад

В. Сікорський [54]

20 років немає клумб, а на газонах росте бур’ян.

Місце фонтану

на сучасній мапі

Фото із фондів

ДАКО

~ 52 ~

Фото із колекції Ю.Тютюшкіна

Фото із колекції Ю. Тютюшкіна

Фото із фондів

ДАКО

~ 53 ~

Фото із колекції Ю. Тютюшкіна

Фото із фондів ДАКО

~ 54 ~

Сквер в авіамістечку

Сквер в авіамістечку на Новомиколаївці було закладено відразу після

будівництва селища авіаторів – комплексу три- і чотириповерхових житлових, службових та господарських будинків біля аеродрому (друга половина 1930-х років).

У середині 1950-х років у сквері з’явилися пам’ятник Й.Сталіну та монументальна

скульптурна композиція «Радянські партизани». На постаменті пам’ятника, за

спогадами Валерія Фурашова, у 1961 році статую Сталіна замінили

на статую

радянського воїна-визволителя (зникла в середині 1980-х років). Скульптурна

композиція зникала поступово – з кінця 1970-х до кінця 1980-х років. Сьогод

ні від неї

лишилася частина постаменту у вигляді груди каміння.

Фонтан «Піонери-ленінці» функціонував із кінця 1950-х до середин

и 1970-х

років. До наших днів збереглася лише чаша в занедбаному стані та каміння.

На мапі скверу 1980-х років є також позначка іншої водної споруди, функці ї якої не

вдалося встановити. Валерій Фурашов вважає її недоробленим фонтаном, Олексій

Ізвалов – колишнім басейном, а Василь Клюшин стверджує, що це – технічна водойма

котельні, яка розташовувалася неподалік. Євгенія Токарь та Інна Файнман

заперечують зв’язок цієї споруди з котельнею [35]. На мою думку, це

міг бути і

плавальний басейн, але ні підтвердити, ні спростувати жодну з версій на сьогодні

неможливо.

Фото з колекції

Юрія Тютюшкіна

~ 55 ~

Схема розташування скульптур і водних споруд у сквері авіамістечка за мапою 1980-х років (із колекції Юрія Євстратьєва) та за сучасною мапою (праворуч)

~ 56 ~

Фото з колекцій Юрія Тютюшкіна та Віталія Неділька

~ 57 ~

Рештки водної споруди, 2018

(фото Антона Потєхіна).

Від пам’ятника радянським воїнам

лишилися лише фрагменти

постаменту.

На світлинах нижче – рештки фонтану

та скульптурної композиції.

1959

2018

Фото із колекції Юрія Тютюшкіна

Фото Євгена Гришманова

Фото із колекції Юрія Тютюшкіна

Фото Антона Потєхіна

~ 58 ~

Дендропарк (парк ім. 50-річчя Жовтня) Кіровоградський дендрологічний парк (у 1967 – 2010 роках – парк культури

і відпочинку імені 50-річчя Жовтня) закладено за проектом архітектора Володимира

Сікорського на початку 1960-х років разом із будівництвом мікрорайону Чер

емушки.

Сьогодні на території парку є шість фонтанів. Чотири з них функціонують.

Фонтан на ставку – з боку вул. Героїв Сталінграда (Героїв України)

та на алеї з

боку просп. Правди (вул. Є. Тельнова) споруджені згідно з проектом розвитку парку

відповідно до рішення міської ради на початку 1980-х років. На початку 2

000-х років

вони прийшли у занепад.

Решту фонтанів побудовано орендарями протягом останніх десяти рок ів: фонтан

із водоспадом та струминний фонтан на ставку-атракціоні, фонтан біля колеса огляду, фонтан на центральній алеї. Останній фонтан, відкритий у червні 2018 р

оку, можна

вважати найновішим у нашому місті. Ініціатива щодо його створення, розробки та

узгодження проекту належить Ларисі Онул та Миколі Онулу. Вони ж зд ійснювали

і фінансування будівництва, придбання обладнання та впровадження фонтану у

експлуатацію. Відповідальною за будівництво була Любов Шкуратова.

Цей світлокольоромузичний фонтан дуже швидко став одним із найпопулярніших

у місті.

Фото з сайту «Кirkat.com.ua» [71]

~ 59 ~

Мапа 1985 року

Фото з сайту «Кirkat.com.ua» [71]

~ 60 ~

Фото з сайту

«GoogleMaps»

~ 61 ~

Фото із сторінки Дендропарку на сайті «Facebook» Микола Онул та Лариса Онул

Фото Олександра Івашури

Фото Дениса Деппа

~ 62 ~

Фонтани на сучасній мапі Дендропарку

~ 63 ~

Козачий острів (парк ім. Пушкіна)

Парк «Козачий острів» (парк імені О. Пушкіна) спроектований архітектором

О. Ввозним, – парк на штучному острові річки Інгул. Фонтан розташовано на

центральній алеї. Функціонував із середини 1980-х до початку 1990-х років.

Сьогодні нагадує клумбу, але насправді являє собою газон.

Фото В. Тарана [1 8]

Фото із колекції Р. Пазенка [35]

Фотореконструкція

Фото А. Флоренка

~ 64 ~

Набережна річки Інгул

Комплекс фонтанів на річці Інгул біля Набережної між вулицями Острівською та

Кірова (Михайлівською) було спроектовано місцевими архітекторами під керівництвом

Віталія Кривенка відповідно до плану реконструкції центральної частини міста, а також

рішення обласної та міської рад 1972 року про розробку Кіровоградським ВКП інституту

«Укрпівдендіпроводгосп» плану щодо регулювання вод річки Інгул у місті (офіційна назва

документа – «Схема генерального плану щодо регулювання річки Інгул в місті

Кіровограді») [43, с. 195] у кінці 1970-х – на початку 1980-х років.

Фонтани були споруджені безпосередньо у воді. Висота струменів досягала

10 метрів. У вечірній час струмені підсвічувалися кольоровими променями електричних

прожекторів, які розташовувалися на поверхні води. Унікальний інженерно-архітектурний

комплекс функціонував до кінця 1990-х років. Поступово його було занедбано міською

владою, а обладнання (металеве та електричне) розкрадено невідомими особами.

Востаннє фонтани на Інгулі порадували дітей та дорослих своїми кольоровими

струменями у вересні 1996 року під час відзначення Дня міста.

Фото Юрія Тютюшкіна

~ 65 ~

08.11.1987

Фото Юрія Тютюшкіна

~ 66 ~

Театральна площа

Фонтан зі статуєю Наталки Полтавки ві

дкрили на вулиці Дворцовій

у районі Театральної площі на День міста Кіровограда у 2013 році.

У центрі фонтану – статуя Наталки-Полтавк

и. На правому плечі дівчини

лежить коромисло. Біля ніг Наталки стоять два відра (автор скульптури –

Григорій Савченко). Установлення скульпт ури на Театральній площі

відбулося в рамках реалізації програми реконструкції театру за кошти

обласного бюджету [69].

Григорій Савче нко

(фото Ігоря Демчука)

Фото з інтернет-видань

«Гречка», «Тусовка»

Фото В.

Неділька

~ 67 ~

Сквер біля міського відділу поліції

Фонтан у сквері на вул. Вокзальній (Жовтневої революції) споруджено

разом із будівлею Кіровського районного комітету КПУ та райвиконкому

у 1979 році (головний архітектор проекту – Світлана Ліхачова). Із 1992 року

в цьому приміщенні розташовано міський відділ міліції (поліції) [28].

Фонтан перебуває зовні у задовільному стані, але останні два роки не

експлуатується.

Фото з фондів ДАКО

Фото з сайту “Google Maps”

Фото Сергія Марущака

~ 68 ~

Сквер біля музичного коледжу

Фонтани у сквері біля Кіровоградського музичного

коледжу (Ленінський райком КПУ та райвиконком) на

вул. Маланюка (Уфімській) було споруджено разом із

будівлею, де розміщувалися зазначені органи, у 1980 році

(головний архітектор проекту – Іван Мединський),

введено в експлуатацію рішенням виконавчого комітету

Кіровоградської міської ради від 30.12.1980 р. № 1257.

Фонтани апробовані й введені в експлуатацію у травні

1981 року.

Із кінця 1980-х років ці фонтани не функціонують,

хоча і перебувають зовні в задовільному стані.

Сучасний вигляд фонтанів

(фото Ігоря Світецького)

~ 69 ~

Сквер біля будівлі СБУ

Фонтан у сквері на подвір’ї будівлі управління Служби безпеки України

на вулиці Дворцовій було споруджено 2008 року [35].

Фото

С. Мару

щака

Фото Є. Ткачука

~ 70 ~

ЗАКЛАДИ ОХОРОНИ ЗДОРОВ’Я

Лікарня святої Анни (міська лікарня № 2)

18 листопада 1901 року на засіданні Єлисаветградського комі

тету Російського

Червоного Хреста його голова П. Ревуцький доповів, що «почесна громадянка А.М. Дмитрян

вирішила спорудити для хворих усіх станів, мешканців м.

Єлисаветграда й повіту, лікарню».

Місто виділило понад дві десятини землі на розі вулиць Костельної і Чигиринської»

[6].

Лікарню, побудовану за проектом Якова Паученка, «було освячено і відкрито, – пише

Володимир Босько, – 18 травня 1904 року. На утримання лікарні Анна Михайлівна Дмитрян

внесла в Державний банк цінні папери на суму 300 тисяч рублів, котрі склали вічний капітал

лікарні, на проценти з якого вона й мала утримуватися. Крім того, при відкритті лікарні

А.

Дмитрян додатково пожертвувала ще 12 тисяч рублів. У промові на відкритті закладу

єлисаветградський поліцмейстер Бессонов зазначив: «Це пожертвування є безперечно

найвидатнішим з усіх мені відомих. Як правило, люди дають лише гроші і вважають свою

справу завершеною...» І справді, це –

один із небагатьох випадків, коли меценат особисто від

початку до завершення контролював і корегував будівництво об’єкта. На жаль, ім’я мецената

тривалий час було забутим. За радянської влади у приміщеннях

лікарні було розташовано

міську лікарню № 2, а на фасаді будівлі навіть зафарбували пам'ятну дошку, яка нагадувала

про її первісну назву: «Лікарня Св. Анни» [6].

Фонтан біля центрального входу до лікарні функціонував з 1904 до кінця 1960-х років.

У 1970-х роках він був занедбаний: поступово зруйнувалися скульптурні елементи, а потім –

і басейн. Сьогодні фонтан знаходиться у жалюгідному стані та своїм виглядом нагадує нам, як

легко можна зіпсувати найкращі прояви духовності, моральності й естетичних почуттів наших

пращурів.

~ 71 ~

Із колекції Е. Малюк

Із колекції Ю. Тютюшкіна

Із колекції Віктора Петракова

1960

~ 72 ~

1969

Фото з колекції І. Світецького

2018

2018

2018

Фото І. Демчука

Фото І. Світецького

~ 73 ~

Обласна дитяча лікарня

Фонтан

на

подвір’ї

обласної лікарні (з 1971 року –

обласна дитяча лікарня) було

споруджено на початку 1950-х

років. У 1970-х роках був

з

анедбаний, а в середині

1980-х

років

припинив

і

снування.

Фото з сайту «Google Maps»

Фотореконструкція за спогадами містян

~ 74 ~

Обласна психіатрична лікарня

Фонтан на території обласної психіатричної лікарні (сучасне селище Нов е) функціонував із

кінця 1940-х до середини 1970-х років. Він розташовувався, як згадує Сві

Міс

тлана Л це к

оти оли

цьк ш

а н

[ ьо

3 го

5], на

майданчику з боку прохідної з вулиці Бехтєрєва. Фонтан, у якому, за

спогадами колишніх

працівників, плавали риби, був улюбленим місцем відпочинку як для пацієнті в лікарні, так і для

персоналу.

Фото середини 195 0-х – початку 1960-х

років

зею історії медицини

(із фондів му

Кіровоградщини

та

музею

історії

обласної психіатричної лікарні)

~ 75 ~

Міська лікарня № 1

Фонтан у стилі конструктивізму функціонував на території

міської лікарні № 1, що на фортечних валах, із середини 1950-х

років до кінця 2016 року.

2013

Фото В.

Неділька

Фонтан на

сучасній мапі

2013

Фото В. Тарана

~ 76 ~

Міська лікарня № 3

Фонтан на подвір’ї міської лікарні № 3, розташованої на вулиці

Архітектора Паученка (Леніна), функціонував із кінця 1950

-х до середини

1970-х років. Уже багато років перебуває в занедбаному стані. У кінці 1980-х

років, за спогадами колишніх працівників, на місці форсунки було

встановлено квітковий вазон.

Фото Є. Ткачука

Фото І. Демчука

Фото автора

~ 77 ~

Будинок відпочинку

Фонтан

біля головного корпусу Будинку

ві дпочинку на вулиці Санаторній біля міського саду

(

парк Перемоги) мав скульптурну композицію –

статуї двох дітей. Функціонував із середини 1950-х

до кінця 1970-х років. Ще кілька років перебував у

з

анедбаному стані, а в кінці 1980-х років був

з

руйнований.

Фото із колекції Юрія Тютюшкіна

~ 78 ~

Міська дитяча поліклініка № 1

У центрі Кропивницького на вул. Архітектора Паученка біля дитячої

поліклініки № 1 самотньо красується залізобетонний самець пантери. Це єдина

скульптура, яка залишилася від скульптурно-фонтанного комплексу «Пантери».

Скульптури пантер були встановлені у 1987 році між дитячою обласною

поліклінікою та краєзнавчим музеєм. В основі сюжету – ідея щасливої родини

з радісними і здоровими дітьми. Цю ідею скульптор Григорій Савченко

і архітектор Іван Мединський втілили у вигляді фігур сімейства котячих. Гордого

пантеру-батька розмістили на висоті, з якої він охороняв пантеру-матір із

дитинчатами. Поблизу облаштували водоспад і систему басейнів із містком, які

гармонійно поєднувалися з усією композицією. Скульптурна композиція була

залізобетонною, вкритою бронзою. Скульптури не раз піддавалися актам

вандалізму. Тому малюків пантер перемістили в дитячу лікарню, а пантеру-матір

і зовсім прибрали. Залишився лише кам’яний постамент і самотня постать їхнього

захисника. Незважаючи на це, мешканці Кропивницького, як і раніше, полюбляють гуляти у сквері. Тут проводять різні заходи, концертні програми, тематичні свята [61].

Фото

з колекції

Юрія Тютюшкіна

~ 79 ~

Фото В. Неділька

Ф ото з колекції Ю. Тютюшкіна

Іван Мединський

Григорій Савченко

(фото із сайту

(фото із сайту бібліотеки

Фото з колекції Е. Малюк

музею О. Осмьоркіна)

ім. Є. Маланюка)

~ 80 ~

Фото з колекції

Ю. Тютюшкіна

Фото В.

Неділька

Фото О. Янчук

Фото з колекції В. Неділька

Фото з сайту «0522.in.ua»

~ 81 ~

ЗАКЛАДИ ОСВІТИ

Центральноукраїнський педагогічний університет імені Володимира Винниченка (Єлисаветградська жіноча гімназія) Жіночу гімназію, як стверджує В. Поліщук, побудовано за проектом

Фонтан простояв на цьому місці до середини 1960-х років, але з кінця

О. Лішневського у «цегляному стилі», широко поширеному у 1880-х – 1940-х років майже не працював. У 1950-х роках почав приходити

1890-х роках через економічність будівництва. У цій будівлі виявилося

у занедбаний стан, а на початку 1960-х років з нього зникли скульптурні

тяжіння архітектора до неовізантійських форм декорування фасаду

елементи та була встановлена нова чаша без будь-яких декоративних

у поєднанні з елементами ренесансного декору при кладці стін

елемен

тів.

із застосуванням фасонної цеглини [53]. Гімназію було відкрито у 1904

У кінці 1940-х років по боках від фонтану були встановлені пам’ятники

році.

В. Леніну та Й. Сталіну. З 1961 року до середини 1970-х років пам’ятник

В. Леніну стояв там один.

Мапа 1955 року (із колекції Ю. Євстратьєва)

Мапа 2018 року

~ 82 ~

Фото з колекції Юрія Тютюшкіна

~ 83 ~

1955

Фото з колекції

2018

Юрія Тютюшкіна

1962

Фото із сайту ЦНТУ ім. В. Винниченка

~ 84 ~

Центральноукраїнський професійний будівельний ліцей (професійно-технічне училище № 8)

Фонтан

біля

будівлі

професійно-технічного училища

№ 8 (Державний заклад профе-

сійної

(професійно-технічної)

освіти «Центральноукраїнський

професійний будівельний ліцей»)

на

вул.

Маршала

Конєва

(Юрія Коваленка) функціонував

з моменту його відкриття (1974)

до

середини

1990-х

років.

Сьогодні він перебуває у занед-

баному стані й перетворений на

клумбу.

Фотореконструкція за описом Віктора Петрова (рис. Руслана Пазенка)

Сучасний вигляд фонтану –

фото Сергія Марущака (ліворуч) та Руслана Пазенка

~ 85 ~

Кіровоградський інститут розвитку людини університету «Україна»

Фонтан на території Кіровоградського інституту регіонального

управління та економіки (сьогодні там розташовано Кіровоградський

інститут розвитку людини Відкритого міжнародного університету розвитку

людини «Україна»), за спогадами Павла Удовенка, було побудовано за

ініціативою ректора інституту Ігоря Добрянського та відкрито у 2005 році.

Автор проекту – Анатолій Дворський. Фонтан будувався як елемент єдиного

ландшафтного простору, у певній системі із скульптурами. У дизайні цієї

системи легко відстежуються місцеві історичні мотиви.

Сьогодні фонтан, як зазначає директор інституту розвитку людини

Валентина Пупишева, працює дуже рідко, зважаючи на технічні проблеми, передусім пов’язані з недостатньою гідроізоляцією чаші та спричиненими

цим значними втратами води під час експлуатації. Адміністрація інституту

вживає заходів щодо ремонту та реконструкції басейну фонтану.

Анатолій Дворський

Фото Віталія Неділька

~ 86 ~

Дошкільний навчальний заклад № 22 «Оленка»

Цей заклад розташовано на вул. Комарова. «За часів мого там перебування (кінець 1970

-х

років) , – згадує Ольга Степанова, – був круглий басейн із якоюсь штукою посередині, якщо не

пом

иляюся, металевою. На той час фонтаном він уже не був, принаймні я не пам’ятаю, щоб він

працю вав. Пригадую, як ми взимку валялися в ньому на льоду, а потім нас за це дуже сварили.

Знаходився він ліворуч від будівлі, якщо стояти обличчям до парадного входу [35]». Сьогодні

фонтан не існує.

Місце розташування коли )

ш нього фонтану позначено

червоним кружком (рис. Ольги Степанової)

Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 70 «Оленка»

Фонтан

-басейн на території цього закладу (вул. Яновського) функціонував із середини 1980-х

до кінця 1990-х років. Сьогодні перебуває у занедбаному стані.

Фото із сайту закладу

~ 87 ~

Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 52 «Казковий»

У закладі дошкільної освіти № 52 «Казковий» (біля міської поліклініки № 1) кілька років

тому клумбу було перероблено на фонтан. У 2018 році його було реконструйовано: у

становлено підводний насос з розприскувачем над ним та додатково вода ллється з пінгвіна

(інформація Євгенія Ткачука [35]).

Автор проекту – директор закладу Людмила Бондар.

Фонтан влаштовано працівниками закладу.

Фото із сайту закладу

Фото Олени Дорчинець

Фото Євгенія Ткачука Фото Олени Дорчинець

~ 88 ~

Льотна академія Національного авіаційного університету

Завдяки добрим стосункам, що склались між Льотною академією НАУ та Університетом

«Норд» Королівства Норвегії (м. Буде), за сприяння Міжнародного фонду соціальної адаптації, було реалізовано декілька спільних проектів [33].

У липні 2015 року, як зазначає Віталій Неділько, колишній сквер Аеронавігації Льотної

академії, розташований на подвір’ї другого навчального корпусу, за згоди Посольства

Королівства Норвегії в Україні отримав нову назву – Норвезький екологічний сквер. Там

розміщено інсталяцію фіорду у вигляді водоспаду, є насос і резервуар з водою [35].

Фото Віталія Неділька

~ 89 ~

УСТАНОВИ КУЛЬТУРИ ТА СОЦІАЛЬНОЇ СФЕРИ

Палац культури імені Жовтня (Єлисаветградське Громадське зібрання, театр ім. Кірова) Наше місто називають батьківщиною українського театру. На жаль, У 1872 році Громадське зібрання викупило у Дашевського будинок, не зберігся будинок, у якому народжувався цей театр. Знищили його не за

а наступного року добудувало другий поверх, в якому розмістили клуб

часів Російської імперії чи Радянської влади. Як не парадоксально, і першу в Єлисаветграді громадську бібліотеку.

а сталося це в роки незалежності. Йдеться про будинок колишнього

Пізніше була ще одна перебудова. Арочні віконні отвори на другому

Єлисаветградського Громадського зібрання на вулиці Дворцовій.

поверсі «розтесали», віконні отвори двох поверхів замурували цеглою

У 1867 році, як зазначає В. Поліщук, «за ініціативи міського

і перетворили у декоративні ніші, а стіни оштукатурили. Після цього

поліцмейстера Олександра Родкевича, у Єлисаветграді з’явилося

реставраційні роботи в будівлі не проводили. В плані вона нагадувала

Громадське зібрання. Спочатку воно наймало приватні будинки на вулиці

літеру «г». Головний вхід із вулиці Дворцової з вестибюлем і сходами

Великій Перспективній. У 1869 році купець Дашевський спорудив

знаходилися у правій частині. У лівій розміщувалася зала висотою на два

будинок на вулиці Дворцовій. Автор проекту – архітектор Матвеєв, поверхи, а на всю її довжину – фойє. На фасаді були прості арочні вікна та

стиль – єлисаветинський ампір. Того ж року Громадське зібрання

пілястри. Вхідна частина з аттиком. Після добудов та перебудов

переїхало в цю будівлю.

архітектурний стиль будинку вже нагадував пізній класицизм» [55].

Фото

Василя Ковпака

Фото з фондів

ДАКО

~ 90 ~

Фото

За радянських часів на будинку встановили меморіальну дошку, яка

Точну дату відкриття фонтану на подвір’ї будинку встановити не

повідомляла, що у ньому у 1869-1883 роках виступав аматорський театральний

вдалося. Напевно, це відбулося в середині 1890-х років, відразу після

г урток, заснований І. Карпенком-Карим і М. Кропивницьким, а у 1875 році тут побудови єлисаветградського водогону. На унікальній світлині із колекції

у перше було поставлено «Вечорниці» П. Ніщинського [55].

Юрія Тютюшкіна – вигляд фонтану в кінці 1930-х років. Фонтан

У 1930-х – 1950-х роках тут працював театр російської драми ім. Кірова

функціонував до кінця 1940

-х років. Пізніше був занедбаний, а в 1960-ті

[67], потім розміщувався палац культури ім. Жовтня заводу «Червона

роки ліквідований.

зірка» [55].

Фонтан на подвір’ї театру ім. Кірова (1936)

~ 91 ~

Будинок офіцерів

Фонтани перед входом до гарнізонного Будинку офіцерів

з’явилися біля пам’ятника Й. Сталіну (по обидва боки) у кінці

1940-х

років.

Після

демонтажу

пам’ятника

(1961)

продовжували функціонувати до початку реконструкції

бульвару на вулиці Шевченка у кінці 1960-х років.

Фото 1950-х рр.

(із фондів ДАКО)

Фото 2017 року (із сайту «GoogleMaps»)

~ 92 ~

Кінотеатр «Хроніка» на вулиці Полтавській

Після знесення кінотеатру «Хроніка» на вул. Леніна

в кінці 1970-х років і побудови на його місці

адміністративної

будівлі

кількох

підрозділів

облвиконкому кінотеатр функціонував у приміщенні

к лубу на вул. Полтавській. Неподалік від нього у сквері

було споруджено фонтан.

Цей фонтан припинив

і снування під час будів-

ництва на території скверу

супермаркету «АТБ» (2008).

Фотореконструкція за описом

Андрія Ніколенка

Фото із фондів

ДАКО

~ 93 ~

Будинок культури авіаторів

Фонтан на алеї авіаторів біля Будинку культури авіаторів, що на

Новомиколаївці, за інформацією В. Неділька, побудований у серпні

2012 року випускниками-пілотами 18-ї роти до 20-річчя випуску.

Під час розміщення та оздоблення фонтану враховано особливості

архітектурного ландшафту авіамістечка.

Фото

Віталія Неділька

~ 94 ~

Психоневрологічний інтернат із геріатричним відділенням

Фонтан біля психоневрологічного інтернату з геріатричним

відділенням (Кущівка, вул. Чернишевського) побудовано за

ініціативою директора інтернату Олександра Коваленка

у 2012 році. Його розташовано у сквері неподалік від

центрального входу до закладу.

Фото Руслана Пазенка

~ 95 ~

Піонерський табір «Сосновий бір» Готель «Марія»

Місце колишнього

Готель «Марія» розташовано на вул. Комарова. Кілька років тому

піонерського табору на

його власниками перед входом до будівлі було влаштовано клумбу із

сучасній мапі (за інформацією

фонтаном. Цього року фонтан припинив функціонування.

Ю. Євстратьєва та О. Алексєєва)

Фонтан

на

території

піонерського табору «Сосно-

вий бір», що розташовувався

на лівому березі Інгулу в

районі вулиці Лісопаркової

на Новомиколаївці, функціо-

нував з початку 1950-х до

кінця 1970-х років.

Вид

–

скульптурний,

форма басейну – кругла.

Фото з веб-сайту

готелю

Фото 1960-х років (із колекції

Ю. Тютюшкіна)

~ 96 ~

ХРАМИ

Спасо-Преображенський кафедральний собор

Спасо-Преображенський кафедральний собор

у Кропивницькому розташований у середмісті

в затишній місцині на вулиці Преображенській.

Храм збудовано в неокласичному архітектурному

стилі. Одноповерхова будівля має три бані,

вишуканий портик із чотирма колонами коринфського

ордеру.

Побудовано 1813 року на місці дерев’яного

храму, що згорів. Організатором і керівником

будівництва був протоієрей Кіндрат Парфьонов. На

початку 1930-х років собор було закрито Радянською

владою. У серпні 1941 року німецька окупаційна

влада

знову

відкрила

собор

та

дозволила

кіровоградській міській управі здійснити ремонтні

роботи. 1965 року собор було знову закрито

Радян ської владою. У його приміщенні функціонувала

к

1111111

артинна г

алерея як філія обласного краєзнавчого

муз

ею. 1991 року собор було повернено церкві [64].

Більше 20 років, з 1991 р. по 2012 р., настоятелем

Спасо -Преображенського собору був протоієрей

П

етро Сидора, який дбав про його відбудову та

реста врацію (нині – почесний настоятель).

С ьогодні храм є візиткою міста, взірцем і

окрас ою його центральної частини. Отець Петро був

ініці

атором спорудження біля собору величного

пам’я тного знака на честь 2000-річчя Різдва

Х

ристового. Його територію прикрасили дзвіниця,

збу

дована

в

неокласичному

стилі,

кілька

ску

льптурних груп, три фонтани, рідкісні різновиди

Протоієрей

дерев та квітів, які заворожують природною

Петро Сидора

непов торністю та досконалістю. Сквер на території

(фото з веб-сайту

соб

ору став улюбленим місцем відпочинку багатьох

Міської ради

містян [43; 56].

міста Кропив-

ницького)

~ 97 ~

Фото автора

~ 98 ~

Фото автора

~ 99 ~

Соборний храм Благовіщення Пресвятої Богородиці

Соборний храм Благовіщення Пресвятої Богородиці, що на

За інформацією настоятеля храму протоієрея Євгенія Назаренка,

вул. Великій Перспективній, 2 – поруч із пам’ятником Ангелу-охоронцю,

фонтан у сквері на території храму, як і сам храм, було побудовано на

з’явився у 2014 році. Барочний храм-писанка на перехресті головних

кошти родини відомого бізнесмена і мецената Євгена Бахмача та

дорожніх артерій міста насправді є цілим комплексом, під банями якого

відкрито у 2014 році.

сховано дві церкви: «верхня» – храм Благовіщення Святої Богородиці – і

Автори проектів храму і фонтану – архітектори Сергій

«нижня» – храм Різдва Христового. У верхній частині відбувають більшу

Піньковський, Тетяна Філіпова.

частину богослужінь, зокрема й таких урочистих, як вінчання, Різдвяні

літургії, Великодні й Спасівські служби; у нижній – хрестять дітей і

дорослих.

Фото з інтернет-видання «Тусовка»

При храмі діє Недільна школа, проводяться благодійні акції

«Різдвяний ангел», «Біла квітка» та інші, здійснюється допомога

найуразливішим верствам населення [2].

~ 100 ~

Фото С. Марущака

Фото Романа Бондаренка

Фото Сергія Марущака

Фото Володимира Тарана

Фото Юрія Тютюшкіна

~ 101 ~

ПРОМИСЛОВІ ПІДПРИЄМСТВА

Кіровоградська ТЕЦ (Зінов’євська, Кіровська, Кіровоградська РЕС) Зінов’євська (із 1934 року – Кіровська, із 1939 року - Кіровоградська) районна електростанція (РЕС), із 1968 року – Кіровоградська

теплоелектроцентраль (ТЕЦ) була побудована у другій половині 1920-х

років. Згідно з рішенням Всеукраїнської Ради Народного Господарства

(ВЗРНГ) від 4 листопада 1926 року, на визначеному інженером Євгеном

Таммом місці було закладено фундамент майбутньої РЕС і розпочато

будівництво греблі, а за нею і споруд. Керівник будівництва РЕС –

Струков, перший директор підприємства – Гармурар. Об’єкт уведено

в експлуатацію у березні 1930 року [34].

Будівля була споруджена з дотриманням основних вимог до

архітектурного стилю конструктивізму. На території РЕС було влаштовано

сквер із фонтаном.

Фото 1950

-х років (із фондів ДАКО)

Фонтан, за спогадами колиш-

ніх

працівників

підприємства,

функціонував до кінця 1960-х

років. Потім його було занедбано,

однак він зберігся до наших днів у

первинному вигляді.

Останніми роками адміністра-

ція ТЕЦ вживає заходів щодо

ремонту та реконструкції фонтану.

Як зазначає начальник ремонтно-

будівельного управління ТЕЦ Ніна

Цонєва, уже відремонтовано чашу,

відновлені окремі ділянки інших

елементів споруди.

Фотореконструкція фонтану

~ 102 ~

Фото Ніни Цонєвої [35]

Фото Олега Гайдайчука [35]

~ 103 ~

ПАТ «Ельворті» (завод «Червона зірка»)

На території заводу, який в Єлисаветграді 1874 року заснували

англійські підприємці Роберт і Томас Ельворті (з 1922 року – «Червона

зірка», з 2016 року – Публічне акціонерне товариство «Ельворті»), існувало кілька скверів. В одному з них – на розі вулиць Київської та

Орджонікідзе (Ельворті) – було споруджено фонтан та дві скульптури: пам’ятник В. Леніну і скульптурну групу «Мати з дітьми».

Фонтан було занедбано в 1970-х роках, а в середині 1980-х років –

ліквідовано.

Клумби в заводському сквері

Фонтан та пам’ятник В.Леніну на мапі 1955 року

Фото із фондів ДАКО

(мапа із колекції Ю. Євстратьєва)

~ 104 ~

Місця, де колись були розташовані фонтан і

пам’ятник В. Леніну (мапа 2018 р.)

Фото середини 1950-х рр. (із колеції Ю. Тютюшкіна)

Фотореконструкція фонтану

~ 105 ~

Автобусний парк

У 1980-х роках на території автобусного парку (Нова Балашівка) поруч із дошкою пошани біля лікувально-профілактичного комплексу

функціонував фонтан-каскад із рибками.

«Діаметр басейну, – згадує Євгеній Ткачук, - не менше 3 м, бортик

бетонний висотою 60 см, шириною 30 см, посередині гірка висотою

1,5 м із гранітних каменів (червоних та сірих) розміром 30-40 см, зв

ерху латунна трубка, у басейні плавали маленькі золоті рибки

(ч

ервоні, чорні) до 10 см [35]». Фонтан було занедбано в середині

1990- х років.

Залишки фонтану, 2018 (фото Є. Ткачука)

~ 106 ~

Авіаремонтний завод

Фонтан, побудований у 1970-х роках на території Авіаремонтного заводу

(Новомиколаївка) у сквері біля 4-го цеху за ініціативою та інженерним задумом Валерія

Калашникова, Володимира Митрофанова, мав нетривалу історію. Уже в кінці 1980-х років

його було занедбано, а сьогодні від нього лишилася груда каміння [35].

Басейн фонтану, за спогадами Бориса Пушкаренка, мав форму восьмигранника.

Форсунка розташовувалася в конструкції висотою 80 см. (за матеріалами Юрія

Тютюшкіна).

Рис. Бориса Пушкаренка

Вигляд місця,

де колись стояв фонтан, 2018

Сучасна мапа

(фото Антона Потєхіна)

~ 107 ~

ТОВ «Друкмаш-Центр» (завод «Друкмаш»)

Друкмаш – підприємство з виготовлення друкарських машинок, що діяло в Кіровограді з 1975 р. по 1995 р. [17] на розі вул. Героїв

України (Героїв Сталінграда, Ровенське шосе) та вул. Волкова. Нині

на цьому місці – Товариство з обмеженою відповідальністю

«Друкмаш-центр».

Фонтан прямокутної форми розташовано біля головного корпусу

заводу. Функціонував до кінця 1980-х років. Сьогодні перебуває

в занедбаному стані.

Фото з сайту «Галерея

Елисаветград.

Виртуальный музей» [10]

~ 108 ~

Фото із газети

«Кіровоградська

правда» (1982)

Місце

розташування

залишків фонтану

на сучасній мапі

(рис. Ярослава

Усатенка [35])

Залишки фонтану,

липень 2018 року

Фото Антона Потєхіна

Фотореконструкція струменів фонтану

Фото Антона Потєхіна

Фото Руслана Пазенка

~ 109 ~

ПРАТ «Кропивницький олiйноекстракцiйний завод»

На

території

приватного

акцiонерного

товариства

«Кропивницький

олiйноекстракцiйний завод» (1930 – 1944 рр. – олійний завод; 1945 – 1994 рр. –

олійно-екстрактний завод; 1994 – 2018 рр. – ПП «Кіровоградолія»), що на вулиці

Урожайній біля скверу та міського відділу поліції, функціонує два фонтани: перед

входом до підприємства та на його подвір’ї.

Фонтани містять скульптурні елементи та мають привабливий вигляд.

Мапа і фото з сайту «Google-maps»

Рис. Руслана Пазенка

Фонтан біля входу до підприємства

(фото із сайту Google Maps)

~ 110 ~

Бізнес-центр «Єлисаветград»

Фонтан

у вигляді водоспаду функціонує вже кілька

років на

території бізнес-центру «Єлисаветград» ПА Т

Фонтан біля входу

«Ельворті» на вул.

до підприємства

Євгена Чикаленка. Ідея – Павла

Штутмана. Проект –

ландшафтного дизайнера Наталі

Бречко. Відповідальний за будівництво – Олександ р

Гришин. Виконавці – будівельники фірми «Горизонт»

(за інформацією В. Урсулова).

Фото Юлії Мартинюк-Жосан

Фонтан на подвір’ї підприємства

Фото з колекції Олександра Ломаки

Фото Олексія Іващука

~ 111 ~

ТОРГОВЕЛЬНІ УСТАНОВИ

Торговельний комплекс «Пасаж»

На початку ХХ століття на вулиці Великій Перспективній навпроти

ринку розташовувалося два комплекси будівель з назвою «Пасаж».

Перший комплекс – торговий дім із готелем, власником якого був купець

Ізраїль Шполянський (сучасний Художній музей). Інформацію про цей

об’єкт знаходимо у книзі «Архітектура України на рубежі ХІХ-ХХ

століть» Володимира Ясієвича, який зазначає, що на перших двох

поверхах чотириповерхової будівлі розміщувалися торгівельні зали, а два

бічні крила у глибині двору використовували як доходні будинки [75].

Другим комплексом вважають криті ряди магазинів, що були розташовані

на місці сучасного готелю «Київ».

Саме на території другого комплексу, за спогадами Марії Плахотіної, знаходився один із перших єлисаветградських фонтанів.

Містяни Юрій Тютюшкін, Олег Юрченко, Юрій Євстратьєв добре

пам’ятають три будинки – два одноповерхові та двоповерховий, які

Вул. Велика Перспективна (1942)

знаходилися між житловим будинком, що межував із готелем «Пасаж» та

кінотеатром «Сивашець». Ці будинки й

утворювали торговельний

комплекс «Пасаж». Підтверджує це й «план місцевості», який намалювала

єлисаветградка Марія Плахотіна в дев'яності роки минулого століття [66].

Вона наводить докладний опис цього об’єкта: «Пасаж являв собою

глибокий двір, з боків якого були одноповерхові, суцільною стіною, будівлі, а в них – вузенькі магазини: «Галантерея», «Капелюхи», «Взуття»

тощо. Посередині «Пасажу» – фонтан, обсаджений невисокими туями в

один ряд і між ними –

квіти. Будівля в глибині двоповерхова. Через

нижній поверх йде вихід на задній двір і в провулок за цими

будинками» [50].

На фотографії із колекції Анатолія Морозова (вгорі) можна

розгледіти в’їзд на територію «Пасажу» з вулиці Великої Перспективної.

На фотографії із колекції Юрія Тютюшкіна видно, який

вигляд мав цей

торговельний комплекс у 1942 році з середини. Друга світлина дає нам

можливість зробити висновок про період існування фонтану: на початку

1940-х років його вже не було.

Торговельний комплекс «Пасаж» (1942)

~ 112 ~

Цей торговельний комплекс існував до кінця 1960-х років. Його було

частково зруйновано перед початком будівництва готелю «Київ».

У відповідності до «генерального плану забудови центральної частини

м. Кіровограда по вул. К. Маркса на місці одноповерхового аварійного

будинку, кінотеатру «Сивашець», гастроному № 1, аптеки, ломбарду, протезного цеху та інших будівель на початку 1970-х років споруджено

готель на 304 місця» [15]. До наших днів збереглася лише одна будівля

з цього комплексу – з боку провулку Декабристів (див. фото), на другому

поверсі якої знаходяться юридичні консультації, а на першому – магазини.

Центральний ринок

~ 113 ~

Центральний ринок

Скульптурний фонтан функціонував із кінця 1940-х до

початку 1970-х років. Знаходився перед торговими

рядами з боку вулиці К. Лібкнехта (Преображенської).

Любов Ахромова, Олег Урбан та Юрій Євстратьєв

пригадують, як інколи разом із друзями продавали там

шкільні підручники.

За спогадами Любові Ахромової, «фонтан був

розташований усередині ринку. Якщо ми заходили з боку

колишнього магазину «Турист» – з вул. К. Маркса

(Великої Перспективної) – фонтан був праворуч, тобто

десь на місці правого краю території теперішнього

ринку» [35].

Місце розташування фонтану на мапі 1955 року

Центральний ринок (фото початку 1970-х років) – із фондів ДАКО

(із колекції Юрія Євстратьєва)

~ 114 ~

Супермаркет «Сільпо» (УТО «Кіровоград»)

Універсальне торгове об’єднання (УТО) «Кіровоград» споруджено у 1977 – 1983

рок

ах за проектом місцевих архітекторів [26; 27].

Будівля займає територію комплексу колишніх магазинів на вул. К. Маркса (Велика

П

ерспективна) та частково – центрального ринку. Під час будівництва УТО було

зру

йновано легендарний будинок Заславського.

Права стіна будівлі виходить на набережну Інгулу, а ліва – на Базарний провулок.

С

аме там, у провулку, архітектор досить удало розташував фонтан. У вигляді, передбаченому проектом, фонтан існував до початку 1990-х років – до того часу, коли

до

нього з боку вулиці К. Маркса було добудовано споруду малої архітектурної форми

(

торговий павільйон).

Фонтан функціонував до середини 1990-х років, а потім розпочалося його

занедбання. У кінці 1990-х років його було повністю знищено, а це місце зайняли

магазини.

Фонтан на мапі 1993 року (із колекції Юрія Євстратьєва)

Фото Андрія К. [52]

Фонтан на стадії будівництва (із колекції Ігоря Світецького)

~ 115 ~

Фотореконструкція фонтану

Фонтан у 1993 році

(фото Павла

Гончарова)

2018

2015

Фото Андрія К. [52]

Фото автора

~ 116 ~

Торговий центр «Копілка»

Побудований кілька років тому за ініціативою місцевих підприємців

(Товариство з обмеженою відповідальністю «Алма-Трейд», директор –

Володимир Гайдук) фонтан біля торгового центру «Копілка» на вулиці

Соборній (колишня 50 років Жовтня) працює щоденно з 18.00 до 22.00,

у святкові дні з 09.00 до 22.00).

Фонтан має кольорове електричне підсвічування.

Фото

з інтернет-

видання

«Тусовка»

~ 117 ~

Фото із сайту

«Мapio.net» [39]

~ 118 ~

Супермаркет «Візит» на вулиці Вокзальній

Справжньою прикрасою і пам’яткою нашого міста став комплекс фонтані в біля магазинів «Візит»

та «Крила», що на Ковалівці. Споруджені кілька років тому за ініціативою підприємця Леоніда

Вітряченка, ці фонтани перетворилися на улюблені місця відпочинку містян.

Два фонтани овальної форми з металевими дивоптахами і диворибами та два круглих фонтани

споруджені у 2012 році [38], а «фонтан закоханих» – у 2015 році [9]. Автор – місцевий архітектор

Петро Яцків.

На відміну від деяких інших фонтанів, побудованих коштом підприє мців [38], фонтани на

Ковалівці працюють у весняно-літньо-осінній сезон щоденно і на повну потужність, радуючи містян, даруючи їм естетичну насолоду та деяку прохолоду в спекотні дні.

Діяльність власника мережі магазинів «Візит» Леоніда Вітряченка щодо поліпшення

архітектурного ландшафту нашого міста гідна поваги, підтримки і наслідув

ання.

Леонід Вітряченко

~ 119 ~

Фото із сайту «CBS Холдинг»

Фото із сайтів «Тусовка»,

«YouTube»

~ 120 ~

Фото із сайту «YouTube»

Фото із сайтів «Гречка»,

«GoogleMaps»

~ 121 ~

Фото з сайтів «Гречка», «YouTube»

~ 122 ~

Магазин «Файно маркет» на вулиці Архангельській

Фонтан

на

вулиці

Архангельській

(Червоногвардійській) біля магазину «Візит»

(сьогодні там – магазин «Файно маркет») з’явився

п’ять років тому. Ось що про це писало інтернет-

видання «Тусовка» 21 серпня 2013 року: «Гарний

майданчик, лавочки, клумби і фонтан з’явилися

біля магазину «Візит», розташованого на подвір’ї

дворі на вулиці Червоногвардійській, завдяки

ініціативі підприємця Леоніда Вітряченка. Роботи

зі спорудження затишного куточка почалися кілька

місяців тому, вже зараз жителі навколишніх

будинків із задоволенням відпочивають під

дзюрчання струменів фонтану.

Дуже сподіваємося, що приклад підприємця

наслідують і інші бізнесмени міста – спекотним і

задушливим літнім днем кіровоградцям так не

вистачає прохолоди!» [45].

Приємно, що фонтан і сьогодні працює у

штатному режимі і містяни мають змогу відпочити

біля нього та отримати естетичну насолоду.

~ 123 ~

Фото із сайту «GoogleMaps»

~ 124 ~

Кафе «Колізей»

Фонтан на території кафе «Колізей», що на розі провулку Річкового та

вулиці Шульгіних (на набережній Інгулу), споруджено в серпні 2018 року.

Раніше тут був невеличкий ставок, а сьогодні на його берегах виник

водоспад та середньовічний замок.

Фото працівників кафе

Фото автора

~ 125 ~

Кафе «Мурай»

Фонтан споруджено у 2014 році за ініціативою Олега Мельниченка, директора приватного малого підприємства «Мурай». Автор – Лариса

Валюкас.

~ 126 ~

Кафе «D.V.A. coffee»

Біля кафе «D.V.A. coffee» на розі вулиць Великої

Перспективної та Архітектора Паученка, за інформацією

Ю. Тютюшкіна, у 2017 році обладнано декоративну решітку із

фонтаном у формі водоспаду. Вода плавно перетікає із одного

жолобця до іншого, створюючи атмосферу затишку. Журчання води

нагадує звуки весняних струмків. Висота решітки – 3 м 60 см.

Матеріал – спеціально оброблена сосна. Автор – Дмитро Терземан.

Ініціатива і фінансування – Віктор Душак.

Фото Юрія Тютюшкіна

~ 127 ~

ФОНТАНИ НА ПОДВІР’ЯХ ПРИВАТНИХ БУДИНКІВ

За спогадами корінних містян, до 1914 року фонтанів на

Мав фонтан і Антон Якубовський, засновник громадських бібліотек

територіях приватних будинків було з десяток. Звісно, йдеться про

у

повітових

містах

Олександрії

та

Єлисаветграді,

нотаріус

оселі заможних єлисаветградців.

Єлисаветградського окружного суду та громадський діяч, який мешкав

Один із таких фонтанів, за інформацією Юрія Тютюшкіна,

у Єлисаветграді на вулиці Нижнє-Донській у власному будинку [8; 23].

функціонував на вулиці Вокзальній на подвір’ї будинку Іванова,

інженера заводу Ельворті. Повного опису фонтану не збереглося.

Антон Якубовський

Відомо лише, що його басейн був круглої форми з невеличкою

біля власного

декоративною чашею. Фонтан припинив існування в середині 1960-х

фонтану

років.

(із колекції

Юрія Тютюшкіна)

Вигляд фонтану

А. Якубовського

у робочому стані

(фотореконструкція)

Вул. Вокзальна, 33 (колишній будинок Іванова)

Із початком Першої світової війни будівництво приватних фонтанів

зупинилося, а з 1921 року стало неможливим. Мені не вдалося відшукати

інформацію про існування таких фонтанів за радянських часів. Утім, не

можу стверджувати, що їх не було.

~ 128 ~

На вулиці, де колись мешкав А. Якубовський (Нижнє-

Донська – Тімірязєва – Тараса Карпи), через сто років

в іншому кварталі іншими людьми також було

споруджено приватний фонтан.

За інформацією Євгенія Ткачука, фонтан був

придбаний власником оселі у спадкоємців французького

середньовічного замку, привезений, зібраний та

встановлений у 2010 році: «Із жабок б’ють струмені,

а у центрі – сучасний розприскувач» [35].

Фото

Є. Ткачука

Сьогодні приватних фонтанів із кожним роком стає все більше.

Як стверджує Ольга Степанова, переважна їх більшість – типові, замовлені в майстернях за зразками із прайс-листів. Проте серед них

трапляються й оригінальні за формою: з кам’яними гірками, водоспадами

та скульптурними композиціями [35].

~ 129 ~

ВИСНОВКИ

Загальна кількість фонтанів, споруджених у нашому місті протягом

Перший етап характеризується використанням стилю «модерн», останніх 125 років, перевищує 80. Із них точно встановлено існування

другий – застосуванням засобів стилю конструктивізму. Із кінця другого до

80 фонтанів у громадських місцях і 3 на подвір’ях приватних будинків.

середини

третього

етапу

спостерігається

масове

спорудження

Є також відомості, не підтверджені, на жаль, фотографічно або текстовим скульптурних фонтанів переважно у стилі пізнього класицизму

описом, про існування ще 5 фонтанів.

з

елементами

модерну,

нерідко

із

використанням

елементів

Переважна більшість фонтанів, споруджених у громадських місцях конструктивізму. На четвертому етапі скульптурні елементи на фонтанах

(45), – скульптурні, 27 – струминних, 8 – змішаних (струминних із трапляються рідко, переважають струминні фонтани з широким

елементами скульптурних), із яких 6 – водоспади.

застосуванням засобів конструктивізму (як правило, це – металеві

Майже всі фонтани, крім одного, споруджені на штучних водоймах. декоративні конструкції). П’ятий етап характеризується наявністю

Басейни 50 фонтанів – круглої форми, 16 – овальної, 6 – форми фонтанів різних форм і стилів. Виокремити певний провідний стиль важко.

прямокутника, 1 – квадрата, 1 – восьмигранника, 2 – трапеції; 2 – Більшість із них – це фонтани з декоративними чашами, з початку 2010-х

п’ятикутної зірки, басейном одного фонтану є річка; а один фонтан зовсім років усе частіше будуються скульптурні фонтани та водоспади.

не має басейну.

Із 53 фонтанів, побудованих до 1991 року, до наших днів збереглося

На першому і другому етапах усі фонтани були скульптурними.

19, із яких функціонують лише 3.

Таблиця 1

Фонтани у громадських місцях (1893 – 2018)

І етап

ІІ етап

ІІІ етап

І

Відомості

V етап

V етап

№

про

Фонтан

1893 р. – початок

1922 – сер.

друга пол. 1940-х –

1970 – кінець

1991 – наші дні

1920-х рр.

1940-х рр.

кінець 1960-х рр.

1980-х рр.

сучасний

стан

1

Фонтан на бульварі перед міською

Будівництво та

Продовження

Не існує

управою (нині площа Героїв Майдану) –

введення в

експлуатації та

скульптурний

експлуатацію

ліквідація

2

Фонтан перед жіночою гімназією (нині

Будівництво та

Продовження

Занедбання та

Не існує

педагогічний університет) – скульптурний введення в

експлуатації

ліквідація

експлуатацію

3

Фонтан біля лікарні Св. Анни (міська

Будівництво та

Продовження

Продовження

Занедбання,

Знищення

Не

лікарня № 2, пологовий будинок

введення в

експлуатації

експлуатації

часткове

скульптури

функціонує

ім. Св. Анни) – скульптурний

експлуатацію

пошкодження

скульптури

4

Фонтан на території торговельного

Будівництво та

Занедбання та

Не існує

комплексу «Пасаж» на вул. Великій

введення в

ліквідація

Перспективній (сучасний готель «Київ») – експлуатацію

скульптурний

5

Фонтан на подвір’ї Громадського зібрання Будівництво та

Продовження

Занедбання та

Не існує

(БК ім. Жовтня) на вул. Дворцовій

введення в

експлуатації

ліквідація

(Леніна) – скульптурний

експлуатацію

6

Фонтан на Дворцовому бульварі між

Будівництво та

Занедбання та

Не існує

вулицями Кавалерійською, Дворцовою та

введення в

ліквідація (кінець

Бульварною – скульптурний

експлуатацію

1920-х років)

~ 130 ~

7

Фонтан у парку ім. Я. Крючкова

Будівництво та

Продовження

Продовження

Занедбання

Ліквідація

Не існує

(колишній парк Ельворті) на

введення в

експлуатації

експлуатації

Новомиколаївці – скульптурний

експлуатацію

8

Фонтан на території Зінов’євської

Будівництво та

Продовження

Занедбання

Здійснення

Не

(Кіровської) районної електростанції

введення в

експлуатації

ремонту чаші

функціонує

(сучасна Кіровоградська ТЕЦ) –

експлуатацію

скульптурний

9

Фонтан на пл. Кірова (Героїв Майдану)

Будівництво та

Продовження

Здійснення

Продовження

Функціонує

праворуч від пам’ятника – скульптурний

введення в

експлуатації

реконструкції

експлуатації

експлуатацію

(двічі)

10 Фонтан на пл. Кірова (Героїв Майдану)

Будівництво та

Продовження

Здійснення

Продовження

Функціонує

ліворуч від пам’ятника – скульптурний

введення в

експлуатації

реконструкції

експлуатації

експлуатацію

(двічі)

11 Фонтан у Театральному сквері (сквер

Будівництво,

Не існує

ім. В. Воровського) – скульптурний

введення в

експлуатацію та

ліквідація (1944)

12 Фонтан у парку ім. В. Леніна (хлопчик

Будівництво та

Продовження

Продовження

Продовження

Не існує

із лебедем) – скульптурний

введення в

експлуатації

експлуатації

експлуатації та

експлуатацію

ліквідація (2010)

13 Фонтан у сквері Декабристів (нині –

Будівництво та

Продовження

Ліквідація (поч.

Не існує

площа ім. Б. Хмельницького) –

введення в

експлуатації,

1970-х рр.)

скульптурний

експлуатацію

занедбання

14 Фонтан у парку ім. В. Леніна на алеї

Будівництво та

Продовження

Занедбання,

Функціонує

(з боку вул. Леніна) – скульптурний

введення в

експлуатації,

ремонт і

експлуатацію

занедбання

відновлення

15 Фонтан у парку ім. В. Леніна на алеї

Будівництво,

Не існує

(з боку вул. Фрунзе)

введення в

– скульптурний

експлуатацію та

ліквідація (кінець

1960-х рр.)

16 Фонтан у парку ім. В. Леніна на

Будівництво,

Не існує

майданчику (з боку вул. Фрунзе)

введення в

–

експлуатацію та

скульптурний

ліквідація

(середина 1960-х

рр.)

17 Фонтан у парку ім. В. Леніна на

Будівництво,

Не існує

майданчику (біля літнього театру) –

введення в

скульптурний

експлуатацію та

ліквідація (кінець

1960-х рр.)

18 Фонтан у парку ім. В. Леніна (з боку

Будівництво,

Не існує

пров. Училищного) – скульптурний

введення в

експлуатацію та

ліквідація (сере-

дина 1960-х рр.)

~ 131 ~

19 Фонтан у парку ім. В. Леніна «Волго-

Будівництво,

Не існує

донський канал» (перед пам’ятником

введення в

Леніну) – струминний

експлуатацію та

ліквідація (сер.

1960-х рр.)

20 Фонтан біля Будинку офіцерів на

Будівництво та

Не існує

вул. Шевченка (праворуч від пам’ятника

введення в

Сталіну) – скульптурний

експлуатацію,

ліквідація (кінець

1960-х років)

21 Фонтан біля Будинку офіцерів на вул.

Будівництво та

Не існує

Шевченка (ліворуч від

введення в

пам’ятника Сталіну) – скульптурний

експлуатацію,

ліквідація (кінець

1960-х років)

22 Фонтан у сквері авіамістечка

Будівництво та

Продовження

Занедбання,

Не

(Новомиколаївка)

введення в

експлуатації,

знищення

– скульптурний

експлуатацію

функціонує

занедбання

скульптур

23 Фонтан у Каскадному сквері біля

Будівництво та

Продовження

Ліквідація (1991)

Не існує

обласного суду на вул. Я.

введення в

Томпа

експлуатацію

експлуатації

(В.

Пермьска) – скульптурний

24 Фонтан у каскадному сквері біля

Будівництво та

Продовження

Ліквідація (1991)

Не існує

обласного суду на вул. Я. Томпа

введення в

експлуатації

(В. Пермьска) – скульптурний (каскадний

експлуатацію

водоспад)

25 Фонтан у сквері на території заводу

Будівництво та

Продовження

Не існує

«Червона зірка» –

введення в

на розі вулиць Київська

експлуатацію

експлуатації та

та Орджонікідзе (Ельворті)

– струминний

ліквідація

26 Фонтан на території міської лікарні № 1

Будівництво та

Продовження

Занедбання та

Не існує

на фортечних валах

введення в

– скульптурний

експлуатацію

експлуатації

ліквідація (2016)

27 Фонтан на території міської лікарні № 3

Будівництво та

Продовження

Занедбання

Не

на вул. Архітектора Паученка (Леніна)

введення в

–

експлуатацію

експлуатації

функціонує

струминний

28 Фонтан на території обласної лікарні

Будівництво та

Продовження

Не існує

(сучасна дитяча обласна лікарня) на

введення в

експлуатації та

вул. К. Лібкнехта (Преображенській) –

експлуатацію

ліквідація

скульптурний

29 Фонтан на території обласної

Будівництво та

Продовження

Не існує

психіатричної лікарні – струминний

введення в

експлуатації та

експлуатацію

ліквідація

30 Фонтан на території будинку відпочинку

Будівництво та

Продовження

Не існує

біля міського саду – скульптурний

введення в

експлуатації та

експлуатацію

ліквідація

31 Фонтан на території піонерського табору

Будівництво та

Продовження

Не існує

«Сосновий бір» (Новомиколаївка) –

введення в

експлуатації та

скульптурний

експлуатацію

ліквідація

~ 132 ~

32 Фонтан на території центрального ринку –

Будівництво та

Продовження

Не існує

струминний

введення в

експлуатації та

експлуатацію

ліквідація (1976)

33 Фонтан у сквері на розі вулиць К. Маркса

Будівництво та

Не існує

і В. Леніна (на цьому місці нині –

введення в

торговельний

експлуатацію,

центр «Манхеттен») –

скульптурний

ліквідація (ул..

1960-х ул.)

34 Фонтан у старому центральному сквері на

Будівництво та

Не існує

вул. К.Маркса (на місці Успенського

введення в

собору) праворуч від пам’ятника

експлуатацію

Б. Хмельницькому – скульптурний

(1949),

ліквідація (1955)

35 Фонтан у старому центральному сквері на

Будівництво та

Не існує

вул. К.Маркса (на місці Успенського

введення в

собору) ліворуч від пам’ятника

експлуатацію

Б. Хмельницькому – скульптурний

(1949),

ліквідація (1955)

36 Фонтан у новому центральному сквері на

Будівництво та

Не існує

вул. К.Маркса праворуч від пам’ятника

введення в

Б. Хмельницькому – скульптурний

експлуатацію

(1955),

ліквідація (1969)

37 Фонтан у новому центральному сквері на

Будівництво та

Не існує

вул. К. Маркса ліворуч від пам’ятника

введення в

Б. Хмельницькому – скульптурний

експлуатацію

(1955),

ліквідація (1969)

38 Фонтан на території дошкільного

Будівництво та

Занедбання та

Не існує

навчального закладу № 22 на

введення в

ліквідація

вул. Комарова – струминний

експлуатацію

39 Фонтан на території дошкільного

Будівництво та

Занедбання.

Не

навчального закладу № 70 на

введення в

функціонує

вул. Яновського – струминний

експлуатацію

40 Фонтан у сквері біля Ленінського райкому

Будівництво та

Продовження

Не

КПУ (музичне училище) на вул.

введення в

експлуатації,

функціонує

Уфімській (Маланюка) – ліворуч від

експлуатацію

занедбання

центральної алеї – струминний

41 Фонтан у сквері біля Ленінського райкому

Будівництво та

Продовження

Не

КПУ (музичне училище) на

введення в

експлуатації,

функціонує

вул. Уфімській (Маланюка) – праворуч

експлуатацію

занедбання

від центральної алеї – струминний

42 Фонтан у сквері біля Кіровського райкому

Будівництво та

Продовження

Не

КПУ (відділ поліції) на вул. Жовтневої

введення в

експлуатації,

функціонує

революції (Вокзальній) – струминний

експлуатацію

занедбання

~ 133 ~

43 Фонтан на території автобусного парку на

Будівництво та

Занедбання

Не

вул. Аерофлотській

введення в

– струминний

функціонує

експлуатацію

44 Фонтан біля профтехучилища № 8 на

Будівництво та

Не

вул.

введення в

Конєва (Коваленка) – струминний

експлуатацію,

функціонує

занедбання

45 Фонтан біля кінотеатру «Хроніка» на

Будівництво та

Ліквідація

Не існує

вул.

введення в

Полтавській – струминний

експлуатацію,

занедбання

46 Фонтан у парку ім. 50-річчя Жовтня

Будівництво та

Занедбання

Не

(Дендропарк) на ставку – з боку вул.

введення в

Героїв Сталінграда (Героїв України)

функціонує

–

експлуатацію

струминний

47 Фонтан у парку ім. 50-річчя Жовтня

Будівництво та

Занедбання

Не

(Дендропарк) на алеї з боку просп. Правди

введення в

(вул. Є.

функціонує

Тельнова) – струминний із

експлуатацію

елементами скульптурного

48 Фонтан біля заводу «Друкмаш» на вул.

Будівництво та

Занедбання

Не

Ровенське шосе (Героїв Сталінграда,

введення в

функціонує

Героїв України) – струминний

експлуатацію

49 Фонтан у парку ім. Пушкіна (Козачий

Будівництво та

Занедбання

Не

острів) – струминний

введення в

функціонує

експлуатацію

50 Фонтани на річці Інгул у районі набереж-

Будівництво та

Занедбання

Не

ної (комплекс фонтанів) – струминний

введення в

функціонує

експлуатацію

51 Фонтан біля УТО «Кіровоград»

Будівництво та

Занедбання та

Не існує

(супермаркет «Сільпо»)

введення в

на вул. К.

ліквідація

Маркса – струминний

експлуатацію

52 Фонтан на території авіаремонтного

Будівництво та

Занедбання та

Не існує

заводу (Новомиколаївка) – струминний із

введення в

елементами скульптурного

ліквідація

експлуатацію

53 Фонтан «Пантери» біля дитячої

Будівництво та

Занедбання

Не

поліклініки № 1 з боку вул. Леніна

введення в

(Архітектора Паученка)

функціонує

– струминний із

експлуатацію

елементами скульптурного( водоспад)

54 Фонтан на території Спасо-Преображен-

Будівництво та

Функціонує

ського собору (у сквері біля дзвіниці) –

введення в

струминний із елементами скульптурного

експлуатацію

(водоспад)

55 Фонтан на території Спасо-Преображен-

Будівництво та

Функціонує

ського собору (на алеї у сквері) –

скульптурний

введення в

експлуатацію

56 Фонтан на території Спасо-Преображен-

Будівництво та

Функціонує

ського собору (на алеї біля паркану) –

скульптурний

введення в

експлуатацію

57 Фонтан на території Благовіщенського

Будівництво та

Функціонує

собору – скульптурний

введення в

експлуатацію

~ 134 ~

58 Фонтан на території ПРАТ «Кропивниць-

Будівництво та

Функціонує

кий олiйноекстракцiйний завод» на вул.

введення в

Урожайній (біля виробничого корпусу) –

експлуатацію

скульптурний

59 Фонтан на території ПРАТ «Кропивниць-

Будівництво та

Функціонує

кий олiйноекстракцiйний завод» на вул.

введення в

Урожайній (у сквері перед офісом) –

експлуатацію

скульптурний

60 Фонтан біля магазину «Візит» на

Будівництво та

Функціонує

вул. Вокзальній (овальної форми) –

введення в

струминний із елементами скульптурного

експлуатацію

61 Фонтан біля магазину «Візит» на

Будівництво та

Функціонує

вул. Вокзальній (овальної форми) –

введення в

струминний із елементами скульптурного

експлуатацію

62 Фонтан біля магазину «Візит» на вул. Вок-

Будівництво та

Функціонує

зальній (круглої форми) – струминний

введення в

експлуатацію

63 Фонтан біля магазину «Візит» на вул. Вок-

Будівництво та

Функціонує

зальній (круглої форми) – струминний

введення в

експлуатацію

64 Фонтан біля магазину «Візит» на

Будівництво та

Функціонує

вул. Вокзальній («фонтан закоханих») –

введення в

скульптурний

експлуатацію

65 Фонтан біля інституту «Україна» (КІРУЕ)

Будівництво та

Не

на площі Дружби народів – скульптурний

введення в

функціонує

експлуатацію

66 Фонтан біля магазину «Файно» (колишній

Будівництво та

Функціонує

«Візит») на вул. Архангельській –

введення в

струминний

експлуатацію

67 Фонтан біля магазину «Копілка» на розі

Будівництво та

Функціонує

вулиць Соборна та Велика Перспективна –

введення в

струминний

експлуатацію

68 Фонтан біля БК «Авіатор» на

Будівництво та

Функціонує

Новомиколаївці – скульптурний

введення в

експлуатацію

69 Фонтан біля психоневрологічного

Будівництво та

Функціонує

інтернату на Кущівці – скульптурний

введення в

експлуатацію

70 Фонтан «Наталка Полтавка» на вул. Двор-

Будівництво та

Функціонує

цовій у районі Театральної площі –

введення в

струминний із елементами скульптурного

експлуатацію

(водоспад)

71 Фонтан біля готелю «Марія» на

Будівництво та

Не

вул. Комарова – струминний

введення в

функціонує

експлуатацію

72 Фонтан на території кафе «Колізей» на

Будівництво та

Функціонує

пров. Річковому – струминний із

введення в

елементами скульптурного (водоспад)

експлуатацію

~ 135 ~

73 Фонтан на території кафе «Мурай» на

Будівництво та

Функціонує

вул. Преображенській – струминний

введення в

(водоспад)

експлуатацію

74 Фонтан у Дендропарку (колишній ім.

Будівництво та

Функціонує

50-річчя Жовтня) на ставку – водоспад на

введення в

скелі – струминний

експлуатацію

75 Фонтан у Дендропарку (колишній ім.

Будівництво та

Функціонує

50-річчя Жовтня) на ставку – струминний

введення в

експлуатацію

76 Фонтан у Дендропарку (колишній ім.

Будівництво та

Функціонує

50-річчя Жовтня) біля колеса огляду –

введення в

струминний

експлуатацію

77 Фонтан у Дендропарку (колишній ім.

Будівництво та

Функціонує

50-річчя Жовтня) на центральній алеї –

введення в

струминний

експлуатацію

78 Фонтан на території Льотної академії

Будівництво та

Функціонує

Національного авіаційного університету –

введення в

скульптурний

експлуатацію

79 Фонтан на території бізнес-центру

Будівництво та

Функціонує

«Єлисаветград» – струминний із

введення в

елементами скульптурного (водоспад)

експлуатацію

80 Фонтан на території кафе

Будівництво та

Функціонує

«D.V.A. coffee» – струминний із

введення в

елементами скульптурного (водоспад)

експлуатацію

Таблиця 2

Кількість фонтанів (1893 – 2018)

І

ІІ

ІІІ

ІV

V

Разом

друга пол.

Етап

1893 – поч.

1922 р. – сер.

1893 –

1940-х –

1970 – кінець 1991 – наші

1920-х рр.

1940-х рр.

кінець

дні

2018

1960-х

1980-х рр.

Споруджено фонтанів

7

6

25

15

27

80

Знищено або занедбано

2

15

11

18

46

Фонтани, що функціонували

7

11

21

25

30

Таблиця 3

Види фонтанів (1893 – 2018) Етап

І

ІІ

ІІІ

ІV

V

Разом

Скульптурні

7

6

19

10

42

Найстаріший міський

Струминні

6

12

10

28

фонтан, що функціонує

Струминні з елементами скульптурних

3

7

10

(1949)

Разом

7

6

25

15

27

80

~ 136 ~

ТОП-10 найоригінальніших фонтанів міста

Пропоную свою версію десятки найбільш оригінальних фонтанів нашого міста за 125-річний період (фонтанів, що не мають аналогів у місті за

формою та/або інженерним устроєм).

ПІСЛЯМ

ОВА

Фонтани не лише прикрашають місто. Вони приносять людям

У більшості обласних центрів країни міські органи влади турбуються

естетичне задоволення, дарують радість. Мало хто може сказати, що не про розвиток паркового господарства та фонтанів. На жаль, наше місто не

любить спостерігати за потоком води: за величними і елегантними входить до їх кола. Протягом останніх 27 років на його території за кошти

струмами, за яскравими і пишними водоспадами.

обласного бюджету побудовано два фонтани та за кошти міського бюджету

один

У багатьох містах України, не кажучи вже про Європу, фонтани є

відремонтовано. Це свідчить про брак розуміння важливості цього

питання нашими депутатами та працівниками міськвиконкому.

також справжнім атракціоном для туристів. У нашому місті цінність

Дуже хотілося б сподіватися, що ми доживемо до того часу, коли, фонтанів, зокрема і маркетингову, досить добре розуміють підприємці, вирішуючи які саме споруди малих архітектурних форм будувати: хоча і не всі. Саме за їх кошти щороку відкриваються нові оригінальні черговий торговий павільйон чи сучасний фонтан, наша міська влада

водні споруди.

обиратиме другий варіант.

~ 137 ~

СПИСОК ВИКОРИСТАНИХ ДЖЕРЕЛ

1.

Архітектура і монументальне мистецтво: Терміни та поняття / Академія

ресурс]. – Режим доступа: http://elisavetgrad.ho.ua/.

мистецтв України. Інститут проблем сучасного мистецтва. – К. : Вид-во

19. Енциклопедія сучасної України [Електронний ресурс]. – Режим доступу: Інституту проблем сучасного мистецтва, 2002. – 472 с.

http://esu.com.ua/kultura_a.php.

2.

Благовіщенський собор / [б.а.] // Тусовка : інтернет-видання

20. Зеленая зона плача. О Ковалевском парке [Електронний ресурс] / [б.а.] //

[Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://tusovka.kr.ua/blagovischenskii-

Комментарии.ua. – 14.04.2010. – Режим доступу: https://kirovograd.comments.ua/

sobor/.

digest/2010/04/14/160144.html/.

3.

Болотов Г.І. Основи формування архітектурного середовища: 21. Знай Україну : проект. Кіровоград, 2011 / редкол. // Я люблю Україну

монографія / Г.І. Болотов. – К. : Національний авіаційний університет, 2012 –

[Електронний

ресурс].

–

Режим

доступу:

560 с.

http://static.iloveukraine.com.ua/p/9b43Ip/.

4.

Большие возможности малых форм / [б.а.] // Благоустройство

22. Історія міст і сіл Української РСР. Кіровоградська область. – К. : территорий: Всеукраинский журнал-каталог. – 2006. – № 10-11. – С. 26-35.

Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1972. – 816 с.

5.

Борисенко М. Архітектурний ландшафт міст Радянської України (1920 –

23. Карпачева Е. 130 лет в ногу со временем / Елена Карпачева //

1939 рр.) / Мирослав Борисенко // Етнічна історія народів Європи. – 2009. –

Олександрійський тиждень (электронное приложение) [Электронний ресурс]. –

Вип. 30. – С. 7–13.

Режим доступа: https://aleksandriya.co.ua/blog/2017-01-30/44439-130-let-v-nogu-so-6.

Босько В. Лікарня святої Анни / Володимир Босько // Народне слово. –

vremenem/.

1999. – 10 квітня. – С. 3.

24. Кецко

О.Ю.

Историко-градостроительный

анализ

развития

7.

Босько В.М. Історичний календар Кіровоградщини на 2007 рік: Люди.

г. Кировограда [Електронний ресурс] / О.Ю. Кецко // Обласна наукова

Події. Факти / В.М. Босько. – Кіровоград : Полімед-Сервіс, 2006. - 162 с.

універсальна

бібліотека

ім.

Д.І. Чижевського.

–

Режим

доступу:

8.

Босько В. Нотаріус Антон Якубовський та його сини / В. Босько //

http://library.kr.ua/elib/ketsko/kirovohrad.html/.

Народне слово. - 2018. - 5 липня. - С. 9.

25. Кировоград (Кропивницкий). Часть 1: Большая Перспективная //

9.

Вже за місяць у Кіровограді з’явиться новий фонтан / [б.а.] // Гречка : Livejournal : інтернет-видання [Електронний ресурс]. – Режим доступу: інформаційний портал. – 01.08.2015 [Електронний ресурс]. – Режим доступу: https://kopilka-ap.livejournal.com/661181.html/.

https://gre4ka.info/suspilstvo/20344-vzhe-za-misiats-u-kirovohradi-z-iavytsia-novyi-fontan-foto/.

26. Кировоград. Намедни 1977 / [б.а.] // Украина-Центр : интернет-издание, 10. Галерея Елисаветград : виртуальный музей. Елисаветград–Зиновьевск–

28.04.2010 [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://old.uc.kr.ua/fresh6055/.

Кирово–Кировоград : фотографии, документы, предметы [Электронный

27. Кировоград. Намедни. 1983 / Геннадий Рыбченков // Комментарии.ua : ресурс]. – Режим доступа: http://www.elisavetgradmuseum.kr.ua/.

интернет-издание, 11.06.2010 [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://

11. Головний

архітектор

Кіровограда

про

реконструкцію

парку

https://kirovograd.comments.ua/digest/2010/06/11/104722.html/.

«Ковалівський» / [б.а.] // Тусовка : інтернет-видання [Електронний ресурс]. –

28. Кировоград. Намедни. 1992 / Геннадий Рыбченков // Украина-Центр : Режим

доступу:

http://tusovka.kr.ua/news/2014/02/04/golovnii-arhitektor-

интернет-издание

[Електронний

ресурс].

–

Режим

доступу:

kirovograda-pro-rekonstruk tsiju-parka-kovalivskii/.

http://old.uc.kr.ua/fresh6290/.

12. Грубе Г.-Р. Путеводитель по архитектурным формам / Грубе Г.-Р., 29. Кіровоград : фотоальбом / уклад. М. Смоленчук, М. Селюченко, Кучмар А.; пер. с нем. М.

О.

Алешечкиной. – 2 изд. – М. : Стройиздат, 1995. – 216 с.

Снарський. – К. : Мистецтво 1967. – 96 с.

13. Державний архів Кіровоградської області (ДАКО), Ф. п. 429, оп. 9, 30. Кіровоград : фотоальбом / упорядкування і фото І.М. Корзуна; авт.

спр.

тексту В.О. Погрібний. – К. : Мистецтво, 1983. – 95 с.

163, арк. 125.

31. Кіровоград у роки окупації: життя населення та окупантів (документи і

14. ДАКО. Ф. р.2299, оп.1, спр.18, арк. 79.

спогади) : [альбом] / автор-укладач О. Жосан. – Кропивницький : Ексклюзив-

15. ДАКО. Ф. р.429, оп.9, спр.780, арк. 2.

Cистем, 2018. – 480 с.

16. Дендропарк (м. Кропивницький) / [б.а.] // Google-maps [Електронний

ресурс]. –

32. Ковалівський парк повернули територіальній громаді / [б.а.] // Biz.kr.ua : Режим доступу: https://www.google.com.ua/maps/place/.

інтернет-видання, 15.04.2010 [Електронний ресурс]. – Режим доступу: 17. Друкмаш / [б.а.] // Вікіпедія – вільна енциклопедія [Електронний

ресурс]. –

http://www.biz.kr.ua/news/2010-04-15-61316.html/.

Режим доступу: https://uk.wikipedia.org/wiki/Друкмаш/.

33. Ковальова О. Норвезькі рятувальники готові до подальшої співпраці /

18. Елисаветград – Кропивницкий / Владимир Таран. [Электронный

~ 138 ~

Олена Ковальова // Льотна академія Національного авіаційного університету : любить_пам'ятки/.

веб-сайт,

21.04.2017

[Електронний

ресурс].

–

Режим

доступу:

48. Пашутинъ А.Н. Историческій очеркъ г. Елисаветграда / А.Н.Пашутинъ. -

http://www.glau.kr.ua/index.php/ua/home-ua/news/1388-norvezki-ryatuvalniki-gotovi-

Елисаветградъ : Лито-Типографія Бр. Шполянскихъ, 1897. – 311 с.

do-podalshoji-spivpratsi/.

49. Маленький Париж. Елисаветград в старой открытке / [авт.-сост.: 34. КП «Теплоенергетик». Теплоелектроцентраль. Історія / [б.а.] // веб-сайт

Петраков В.В., Машковцев В.П.]. – М. : Пинакотека, 2004. –240 с.

КП

«Теплоенергетик»

[Електронний

ресурс].

–

Режим

доступу:

50. Плахотіна М.С. О людях, времени и о себе (1910-1970) /

http://teploenergetik.kr.ua/історія/.

М.С. Плахотина. – К. : ТОВ НВП «Інтерсервіс», 2016. –100 с.

35. Краєзнавство: Центральний регіон : відкрита група / адміністратор –

51. По улицам Кировограда словно птицы. 2016 // YouTube [Електронний

Віталій Неділько // Facebook [Електронний ресурс]. – Режим доступу: ресурс]. – Режим доступу: https://www.youtube.com/watch?v=1fmchB5Do78/.

https://www.facebook.com/groups/107526739899 150/.

52. Полет над г. Кропивницкий 2017 : відеофільм / Андрій К. [Електронний

36. Кривенко В. Зникаючі сліди історії / Віталій Кривенко // Народне

ресурс].

–

слово. –

Режим

доступу:

https://www.youtube.com/channel/

2012. - № 13 (29 березня). – С. 14.

UCl0x5I38dT1ORgiZEdlVvpg/.

37. Кропивницький святкує День народження / [б.а.] [Електронний

ресурс]. –

53. Поліщук В.В. Зроблено в Єлисаветграді / В.В. Поліщук. – Кіровоград: Режим доступу: http://uc.kr.ua/2017/09/16/kropyvnytskyj-svyatkuye-den-

ФОП О.С. Ротар, 2014. – 204 с.

narodzhennya-dvortsova-45-foto/.

38. Купаться в Кировограде можно только в фонтанах / [б.а.] // Тусовка : 54. Поліщук В.В. Неатрибутоване місто / В.В. Поліщук. – Кропивницький : інтернет

ФОП О.С.

-видання

[Електронний

ресурс].

–

Режим

доступу:

Ротар, 2016.-122 с.

http://tusovka.kr.ua/news/2013/06/10/kupatsja-v-kirovograde-mozhno-tolko-v-55. Поліщук В.В. Там, де Інгул круто вився / В.В. Поліщук. – Кіровоград : fontanah-konkurs/.

ФОП О.С. Ротар, 2016. – 102 с.

39. Мapio.net : веб-сайт [Електронний ресурс]. – Режим доступу: 56. Почесні громадяни міста. Сидора Петро Петрович / [б.а.] // Міська рада

https://mapio.net/place/35555937/.

Кропивницького [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.kr-40. Матівос Ю.М. Вулицями рідного міста/ Ю.М.Матівос. – Кіровоград : rada.gov.ua/site/uploads/files/.

Імекс-ЛТД, 2016. – 186 с.

57. Рафальська І.В. Фонтани як малі архітектурні форми / І.В. Рафальська //

41. Матівос Ю. Незвичайні пригоди пам’ятника Богдану Хмельницькому /

Актуальні проблеми дизайну в сучасному художньому просторі : Матер. Всеукр.

Юрій Матівос // Акула : інтернет-вид. [Електронний ресурс]. – Режим доступу: студ. наук. конфер., м. Харків, 2005 р. / редкол. – ХДАДМ, 2005. – С. 62-63.

http://akulamedia.com/nezvichaini-prigodi-pam-jatnika-bogdanu-hmelnits komu-foto/.

58. Сайт «ZruchnoTravel» [Електронний ресурс]. – Режим доступу: 42. Матівос Ю. Веселі мелодії водограїв / Ю. Матівос // Моє місто, https://zruchno.travel/ObjectEntity/ObjectEntity?lang=ua&idCrm=1852c6ad-31cd-07.02.2018 [Електронний ресурс]. – Режим доступу:

e662-b644-589d9e73e1f0/.

http://moemisto.org.ua/category/history/.

59. Світецький І.В. Колекції фотографій / І.В. Світецький // Обласна наукова

43. Місто і люди. Єлисаветград – Кіровоград, 1754–2004. Ілюстрована

універсальна бібліотека ім. Д.І. Чижевського [Електронний ресурс]. – Режим

енциклопедія / редкол. – Кіровоград : Імекс-ЛТД, 2004. – 304 с.

доступу: http://library.kr.ua/elib/svitetskyi/index.html/.

44. Надєждін А. Єлисаветградські архітектори-сучасники Я.В. Паученка /

60. Свято-Успенский храм (г. Кировоград) // Кировоградская єпархия УПЦ : Андрій Надєждін [Електронний ресурс] // Сурма. – Режим доступу: Официальный информационный портал [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://surma.at.ua/publ/elisavetgradski_arkhitektori_suchasniki_javpauchenka/1-1-0-1509/.

http://orthodox-kr.org.ua/ru/temples/kirovograd/uspenskij/.

45. Новый фонтан в Кировограде / [б.а.] // Тусовка : інтернет-видання. –

61. Скульптурна група «Пантери» / [б.а.] // Zruchno.Thavel : веб-сайт

21.08.2013

[Електронний

ресурс].

–

Режим

доступу:

[Електронний ресурс]. – Режим доступу: https://zruchno.travel/ObjectEntity/.

http://tusovka.kr.ua/news/2013/08/21/novi-fontan-v-kirovograde/.

62. Словник української мови: в 11 томах / редкол. – Т. 10. – К. : АН УРСР, 46. Обуховська Л.В. Форма фонтанів еволюція, класифікація, тенденції

розвитку / Л.В.

1979. – С. 616.

Обуховська // Вісник Харківської державної академії дизайну і

мистецтв. Мистецтвознавство. Архитектура. – 2011. – № 2. – С. 60-68.

63. Словопедія.

Архітектура і монументальне мистецтво / [б.а.]

[Електронний ресурс]. –

47. Пам’ятки архітектури. Кропивницький // Вікіпедія [Електронний

Режим доступу: http://slovopedia.org.ua/44/53412/

ресурс].

–

Режим

доступу:

https://uk.wikipedia.org/wiki/Вікіпедія:Вікі_

299312.htm/.

~ 139 ~

64. Спасо-Преображенський собор : альбом / протоієрей Петро Сидора, Володимир Левицький, Олександр Чуднов. – Кіровоград : Імекс-ЛТД, 2005. – 354 с.

НАУКОВО-ПОПУЛЯРНЕ ВИДАННЯ

65. Степанова О. Жінка з тарілкою, каскадний сквер та Волго-Донський

канал: Якими були фонтани Єлисаветграда-Кіровограда // Дозор : інтернет-видання

До 125-річчя спорудження єлисаветградського водогону

[Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://dozor.kr.ua/post/-zhinka-z-tarilkoyu-

та відкриття першого міського фонтану

kaskadnij-skver-ta-volgo-donskij-kanal-yakimi-buli-fontani-elisavetgrada-kirovograda-foto-2619.html/.

ФОНТАНИ

66. Степанова О. Найзагадковіша будівля Єлисаветграда: «Пасаж» без пасажу

/ Ольга Степанова // Дозор : інтернет

-видання [Електронний ресурс]. – Режим

ЄЛИСАВЕТГРАДА – КІРОВОГРАДА –

доступу:

http://dozor.kr.ua/post/najzagadkovisha-budivlya-elisavetgrada-pasazh-bez-

КРОПИВНИЦЬКОГО

pasazhu-3853.html/.

67. Терентьева Е.И. Театр памяти моей / Е.И. Терентьева. – Севастополь : АЛЬБОМ

-АТЛАС

НВП «Экоси-Гидрофизика», 2009. – 60 с.

68. Тютюшкін Ю.В. Записки Марії Плахотіної / Ю.В. Тютюшкін //

Серія «Міський архітектурний ландшафт»

Кіровоградський краєзнавчий вісник / Вип. І. – Кіровоград : Центр.-Укр. вид-во, 2007. – С. 105-168.

Автор-укладач –

69. Фонтан зі статуєю Наталки Полтавки / [б.а.] // Тусовка : інтернет-видання

Жосан Олександр Едуардович,

[Електронний ресурс]. –

Режим доступу: http://tusovka.kr.ua/fontan-zi-statueju-natalki-

кандидат педагогічних наук, учитель історії

poltavki/.

та образотворчого мистецтва

70. Фото. Елисаветград (Кировоград) : [альбом] / уклад. Sсrol [Електронний

ресурс]. – Режим доступу: http://photo.qip.ru/users/skrol62/150125998/?mode=large/.

Коректор – Ніколаєва Олена Петрівна

71. Фото Кировограда / [б.а.] // КirКat : веб-сайт [Електронний ресурс]. –

Режим доступу: http://kirkat.com.ua/photos/1038/.

Підписано до друку 22.10.2018.

72. Чепелик В. Морфологічні особливості українського архітектурного

Формат 60x90¹/8. Папір офсетний.

модерну початку ХХ ст. // Архітектурна спадщина України. – К., 1995. – Вип. 2. –

Гарнітура Times New Roman.

С. 137

Друк офсет. Умов. друк. арк. 17,5.

73. Шевченко С.І. Вершники на Інгулі / С.І. Шевченко. – Кіровоград : Обл.-вид. арк. 4,5. Зам. № 0236.

Авангард, 2013. – 332 с.

Наклад 100 прим.

74. Юрко С.Г. З історії заснування Кіровоградського водогону / С.Г. Юрко //

Українські вісті. – 1942. – № 19 (7 березня). – С. 3.

Приватне підприємство «Ексклюзив

-Cистем».

75. Ясиевич В.Е. Архитектура Украины на рубеже ХІХ–ХХ веков /

Вул. Т. Шевченка, 25, м. Кропивницький, 25006.

В.Е. Ясиевич. – К. : Будівельник, 1988. – 184 с.

Тел./факс (0-522) 24-35-53.

Свідоцтво про внесення суб’єкта видавничої справи

до державного реєстру видавців, виготовлювачів

і розповсюджувачів видавничої продукції

Фото на обкладинці і форзаці – Юрія Тютюшкіна та Юлії Андрєєвої.

ДК № 4470 від 17.01.2013 р.

Рисунки: на форзаці – Віталія Неділька, на обкладинці – В'ячеслава Ємельянова.

~ 140 ~

Document Outline

До 125-річчя спорудження єлисаветградського водогону

та відкриття першого міського фонтану

ФОНТАНИ ЄЛИСАВЕТГРАДА – КІРОВОГРАДА – КРОПИВНИЦЬКОГО

АЛЬБОМ-АТЛАС

Автор-укладач – Олександр Жосан

Кропивницький

2018

УДК 712.5(477.65)

З М І С Т

Вступ……………………………………………………………………………4

ФОНТАНИ НА ОБ’ЄКТАХ ЛАНДШАФТНОЇ АРХІТЕКТУРИ

Майдани, парки, сквери

Заклади охорони здоров’я

Лікарня святої Анни (міська лікарня № 2)………………………………….71

Заклади освіти

Установи культури та соціальної сфери

Храми

Спасо-Преображенський кафедральний собор……………………………..97

Промислові підприємства

Кіровоградська ТЕЦ (Зінов’євська, Кіровська, Кіровоградська РЕС)…..102

Торговельні установи

Торговельний комплекс «Пасаж»………………………………………….112

ВСТУП

ФОНТАНИ ЯК КОМПОНЕНТ МІСЬКОГО АРХІТЕКТУРНОГО ЛАНДШАФТУ

Види і форми фонтанів: класифікація та тенденції розвитку

Еволюція фонтану (розробила Л. Обуховська)

До настання ери електрифікації будівництво фонтану було можливим

Спорудження фонтанів у Єли-саветграді стало можливим завдяки будівництву водогону (1990–1893) [74], у функціонуванні якого значну роль відігравала водонапірна вежа, яка була розташована в районі вулиці Береславської (Єгорова) та Пашутінської (на місці...

Фонтан у сквері авіамістечка (із колекції Ю.Тютюшкіна)

Фонтан «Пантери» (фото В. Неділька)

Кількість фонтанів*

На території Спасо-Преображенського собору (фото автора)

Біля магазину «Візит» на Ковалівці (фото автора)

У Дендропарку (фото С. Васюка)

ФОНТАНИ НА ОБ’ЄКТАХ ЛАНДШАФТНОЇ АРХІТЕКТУРИ

Міський бульвар (1893 – 1922), бульвар Червоної гвардії (1926 - 1936)

Фонтан та ресторан

Площа ім. Кірова у 1936 – 1971 роках

Місця розташування фонтанів на мапі 1955 року

Площа ім. Кірова у 1972 – 1987 роках

Площа ім. Кірова (1988 – 2014), площа ім. Героїв Майдану (з 2014)

Фото Олени Андрєєвої

Площа ім. Б. Хмельницького (сквер ім. Декабристів)

Театральний сквер (сквер імені В. Воровського)

Місце колишнього

Парк ім. Я. Крючкова (парк Ельворті)

Центральний сквер

Між вулицями К. Маркса, Тімірязєва, Гоголя та провулком Центральним знаходився собор Успіння Пресвятої Богородиці (кінець ХVІІІ ст.) – один із найвеличніших в Україні. Собор, незначно пошкоджений під час бомбардування радянською авіацією в 1943 році (...

Фото 2016 року [51]

Новий центральний сквер (із 1955 року)

План-схема скверу, 1960

Фото з колекції

Сквер на розі вулиць К. Маркса та В. Леніна (торговельний центр «Манхеттен»)

Рисунок із газ. «Кіровоградська правда»

Фото із фондів ДАКО

Фото

2016 року [51]

Ковалівський парк (Дворцовий бульвар, бульвар ім. Леніна, парк ім. Леніна)

Парк ім. Леніна (1949 - 1993)

Фото 1959 року (із колекції Юрія Тютюшкіна)

Ось як його описує Сергій Шевченко: «На цьому місці будівельники обладнали бетонні впадини, що зображували Каспійське і Чорне моря, відрізки річок Волги і Дону, з’єднали їх каналом, наповнивши водою, і запустили їх велику рибу – коропів та ка...

Фото 1950-х – початку 1960-х років

Фото 1950-х – початку 1960-х років

Ковалівський парк

Каскадний сквер

Сквер в авіамістечку

Схема розташування скульптур і водних споруд у сквері авіамістечка за мапою 1980-х років (із колекції Юрія Євстратьєва) та за сучасною мапою (праворуч)

Дендропарк (парк ім. 50-річчя Жовтня)

Фонтани на сучасній мапі Дендропарку

Набережна річки Інгул

Фото Юрія Тютюшкіна

Фото Юрія Тютюшкіна

Театральна площа

Сквер біля міського відділу поліції

Фонтан у сквері на вул. Вокзальній (Жовтневої революції) споруджено разом із будівлею Кіровського районного комітету КПУ та райвиконкому у 1979 році (головний архітектор проекту – Світлана Ліхачова). Із 1992 року в цьому приміщенні розташовано м...

Сквер біля музичного коледжу

Сквер біля будівлі СБУ

ЗАКЛАДИ ОХОРОНИ ЗДОРОВ’Я

Обласна дитяча лікарня

Фото з сайту «Google Maps»

Обласна психіатрична лікарня

Місце колишнього

Міська лікарня № 1

Міська лікарня № 3

Фото автора

Будинок відпочинку

Фото із колекції Юрія Тютюшкіна

ЗАКЛАДИ ОСВІТИ

Центральноукраїнський педагогічний університет імені Володимира Винниченка (Єлисаветградська жіноча гімназія)

Фото з колекції Юрія Тютюшкіна

Фото з колекції

Фото із сайту ЦНТУ ім. В. Винниченка

Центральноукраїнський професійний будівельний ліцей (професійно-технічне училище № 8)

Фотореконструкція за описом Віктора Петрова (рис. Руслана Пазенка)

Кіровоградський інститут розвитку людини університету «Україна»

Льотна академія Національного авіаційного університету

Завдяки добрим стосункам, що склались між Льотною академією НАУ та Університетом «Норд» Королівства Норвегії (м. Буде), за сприяння Міжнародного фонду соціальної адаптації, було реалізовано декілька спільних проектів [33].

У липні 2015 року, як зазначає Віталій Неділько, колишній сквер Аеронавігації Льотної академії, розташований на подвір’ї другого навчального корпусу, за згоди Посольства Королівства Норвегії в Україні отримав нову назву – Норвезький екологічний сквер....

УСТАНОВИ КУЛЬТУРИ ТА СОЦІАЛЬНОЇ СФЕРИ

Будинок офіцерів

Фото 2017 року (із сайту «GoogleMaps»)

Кінотеатр «Хроніка» на вулиці Полтавській

Будинок культури авіаторів

Фото Руслана Пазенка

Фонтан біля психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням (Кущівка, вул. Чернишевського) побудовано за ініціативою директора інтернату Олександра Коваленка у 2012 році. Його розташовано у сквері неподалік від центрально...

ХРАМИ

Соборний храм Благовіщення Пресвятої Богородиці

Фото Романа Бондаренка

ПРОМИСЛОВІ ПІДПРИЄМСТВА

ПАТ «Ельворті» (завод «Червона зірка»)

Клумби в заводському сквері

Фотореконструкція фонтану

Автобусний парк

Авіаремонтний завод

ТОВ «Друкмаш-Центр» (завод «Друкмаш»)

Фото з сайту «Галерея Елисаветград. Виртуальный музей» [10]

Фотореконструкція струменів фонтану

ПРАТ «Кропивницький олiйноекстракцiйний завод»

Мапа і фото з сайту «Google-maps»

Фонтан на подвір’ї підприємства

ТОРГОВЕЛЬНІ УСТАНОВИ

Торговельний комплекс «Пасаж»

Центральний ринок

Центральний ринок

Місце розташування фонтану на мапі 1955 року

Супермаркет «Сільпо» (УТО «Кіровоград»)

Фонтан на мапі 1993 року (із колекції Юрія Євстратьєва)

Фотореконструкція фонтану

Торговий центр «Копілка»

Супермаркет «Візит» на вулиці Вокзальній

Магазин «Файно маркет» на вулиці Архангельській

Кафе «Колізей»

Кафе «Мурай»

Кафе «D.V.A. coffee»

Фото Юрія Тютюшкіна

ФОНТАНИ НА ПОДВІР’ЯХ ПРИВАТНИХ БУДИНКІВ

Вул. Вокзальна, 33 (колишній будинок Іванова)

ВИСНОВКИ

Фонтани у громадських місцях (1893 – 2018)

Кількість фонтанів (1893 – 2018)

ТОП-10 найоригінальніших фонтанів міста

13. Державний архів Кіровоградської області (ДАКО), Ф. п. 429, оп. 9, спр. 163, арк. 125.

21. Знай Україну : проект. Кіровоград, 2011 / редкол. // Я люблю Україну [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://static.iloveukraine.com.ua/p/9b43Ip/.

41. Матівос Ю. Незвичайні пригоди пам’ятника Богдану Хмельницькому / Юрій Матівос // Акула : інтернет-вид. [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://akulamedia.com/nezvichaini-prigodi-pam-jatnika-bogdanu-hmelnits komu-foto/.

52. Полет над г. Кропивницкий 2017 : відеофільм / Андрій К. [Електронний ресурс]. – Режим доступу: https://www.youtube.com/channel/ UCl0x5I38dT1ORgiZEdlVvpg/.